Překlad: Yusek Korekce: Mejsy
Mohu poprosit kávu bez kofeinu?
Ahoj. Tohle je záznamník Mariví.
Po zaznění signálu můžeš zanechat vzkaz.
Mami, právě jsem skončila, je šest hodin…
Promiňte, neměl byste tam nabíječku na mobil?
Ne.
Chcete použít můj telefon?
20 HODIN OD PŘEPADENÍ
- Vážně? Nevadí vám to? - Ne, ne.
Určitě? Děkuji.
Musím si vyřídit několik hovorů.
- To nevadí. - Mockrát děkuji.
SOBOTA 6:25 h
Mami, právě jsem skončila a už jedu.
Komisař Sánchez, zanechte zprávu.
Tady inspektorka Murillová.
Vím, že je pozdě, ale chtěla jsem vám říct,
jestli je do toho zapojená rozvědka, kvůli jakýmkoli diplomatickým zájmům,
nebudu vaší loutkou, zatímco ty gorily tam vniknou násilím.
Myslím, že mojí povinností
je odstoupit.
Dobrou noc.
Dobré ráno.
- Děkuji. - Za málo.
Promiňte, ale vy jste…
Vy jste…
Jestliže jsem začala vyprávět příběh jednoho únosu,
tak proto, že si všichni budou pamatovat na dny obležení
ve Státní tiskárně peněz a cenin.
Ulice v centru byly uzavřeny, vysílalo se živě 24 hodin denně,
policie spálila své příručky z akademie
a nevěděla si rady s několika ubožáky,
kteří se snažili vytisknout si vlastní peníze.
Ale stala se spousta dalších věcí, které si nikdo nepamatuje.
Věcí, které nás všechny změnily
až do chvíle, kdy nebylo jasné, kdo jsou ti zlí…
a kdo ti dobří.
Promiňte, když s nimi vyjednáváte,
dáte jim, o co žádají, nebo jim jen něco nakecáte, abyste získali čas?
- Nemusíte odpovídat, já jen… - Každý případ je jiný.
Samozřejmě, omlouvám se.
Ale…
Ale ano…
snažíme se uklidnit situaci a získat čas.
Děkuji.
Ve skutečnosti jsme čas získávali my.
Nikdy se líp nehodilo rčení, že čas jsou peníze.
A jaký peníze.
Každou hodinu jsme vytiskli osm miliónů eur,
1400 archů papírových bankovek, které jsme rozřezali
na 140 tisíc 50eurových bankovek.
V těch několika hodinách během svítání bylo všechno tak klidné,
až se zdálo, že to jde jako na drátkách.
Profesor byl náš Velký bratr,
měl pod kontrolou policejní rádio a 18 kamer,
takže kdyby nás chtěl někdo podrazit,
věděli bychom o tom s dostatečným předstihem.
Střídali jsme si služby na hlídání rukojmích,
vchodů a samozřejmě i výroby.
Po pouhých 20 hodinách rotačky vychrlily
52 miliónů eur,
takže v tu chvíli jsme si všichni mysleli, že to dokážeme.
Ale všechen ten klid bylo jen ticho před bouří, která předcházela uragánu.
Všechno se tak podělalo, že jsme byli velice blízko tomu, abychom prohráli.
A jestli se mě ptáte proč,
řeknu vám, že to bylo kvůli jednomu románku.
Koneckonců láska je dobrej důvod,
aby se všechno zhroutilo.
LA CASA DE PAPEL 3. díl - Smrtící nerozvážnost
Rád bych tě o něco požádal.
Můžu?
Máme tu pohyb, dávejte všichni pozor.
Pane zástupce, otevírají dveře.
Je tam sedm osob ozbrojených M-16, pane.
Ať nikdo nic nedělá, je to jasné?
- Je to jedinečná příležitost. - Ať nikdo nic nedělá.
Sundej si tu masku.
Prosím vás, nestřílejte.
Jmenuji se Mónica Gaztambide.
To je rukojmí.
Přišla jsem jen přečíst prohlášení.
Mluvím s vámi jménem únosců.
Je nás 67 rukojmích,
všichni jsou v dobrém zdravotním stavu
a je o ně dobře postaráno.
Nemáme žádné oběti ani raněné. Všichni máme stejné oblečení
a je nemožné odlišit nás od únosců,
takže jakýkoliv pokus o útok
může stát život…
Ten Dalí s megafonem jim dává instrukce, pane.
Je to únosce.
Žádám o povolení, pane.
Cíl na dostřel.
Vcházejí dovnitř, poslední příležitost, pane.
Poslední příležitost, pane.
Vcházejí dovnitř, opakuji, vcházejí dovnitř.
Ne, ať nikdo nestřílí.
Ať nikdo nestřílí, slyšeli jste mě?
Nechte je, ať vejdou, nechte je, ať zase vejdou.
Slyšeli jste mě? Nechte je vejít.
Jak jsme právě viděli, únosci přečetli oznámení,
v němž politovali zraněné policisty.
Zdá se, že rukojmí jsou ve výborném stavu
a útočníci nemají v úmyslu použít násilí.
Drahá, vím, že nemáš ráda, když Paula spí v tvé posteli,
ale trvala na tom a já se s ní nechtěla hádat.
Nezlob se.
Jsme tu zavření
a vážně nevíme, jak dlouho tohle může trvat,
ale dokud mi neustřelí hlavu, tak se o vás budu starat.
Dokud se mě nepokusíte podrazit, nebo komunikovat s vnějším světem,
všechno půjde dobře.
Od teď budeme postupovat organizovaně.
Přidělíme vám úkoly, abyste nepropadli depresi.
- Jak se jmenuješ? - Pablo.
Sportuješ?
Ano, jsem kapitánem školního atletického týmu.
Krok vpřed, kapitáne.
Krok vpřed.
Kamaráde.
Arturito.
- Jak ses vyspal? - Dobře, dobře.
- Řekni mi, jsi šikovný kutil? - Ne.
Ne, ne, pane. Jsem naprosto tragický.
Když píchnu kolo, tak ho vymění má žena.
Chceš mi říct, že nemáš vrtačku?
- Nemám. - Dobře si rozmysli, co říkáš,
protože tady mám zatracenej polygraf.
Ano.
Druhá šance.
Jsi šikovný kutil?
- Nějak to zvládnu. - Krok vpřed.
Cítila by ses lépe, kdybychom ti přinesli anxiolytika?
- Ano, prosím. - Tak dobře.
- Ještě někdo potřebuje léky? - Já. Jsem diabetička.
- Dobře. Běž prosím k Sonsoles. - Já taky. Beru sertralin.
Ještě někdo?
Já.
Ráda bych požádala o pilulku na potrat.
Řekl jste, že nevíte, kolik dní tady budeme
a ráda bych to co nejdříve vyřešila.
Budete ji mít ještě dnes. Vy pojďte se mnou,
zavedu vás do kanceláře pana Romána, tam budete mít víc klidu.
Promiňte, mám také jednu žádost.
Ano?
Chtěla bych jít na internet a smazat jednu fotku.
- To bohužel není v mé moci. - Podvedli mě.
Šli jsme na záchod a vyfotili mě nahou.
A teď moji rodiče, moji učitelé a všechna média ji uvidí.
Můžeš napsat zprávu, nebo nahrát video, aby se uklidnili
a my ho pošleme.
Všichni budou moci napsat zprávu svým rodinám.
Nairobi, dej se do toho.
Tak pojďte, chlapáci,
ruce za hlavu,
a doleva v zástupu,
vypnout hruď jako byste byli v reprezentaci.
Pojď, atlete.
Vidíte tuhle tečkovanou linii?
Rozbijete beton, aniž byste ji o centimetr překročili,
jako by to byla dětská vystřihovánka.
Dolů ke kolektoru je to 48 metrů.
Budete mít tříhodinové směny. Až dokončíte svoji směnu
a vrátíte se k ostatním, tak ani neceknete o tom,
co tady dole děláme.
- Nějaký dotaz? - Ne.
To je dobře. Takže jsem to dobře vysvětlil.
Tak do práce.
Nasaď si sluchátka a popadni sbíječku.
Nikdy jsem s tím nedělal.
Jednou je to vždycky poprvé.
A dávej pozor.
Abys nebyl první, kdo při tom přijde o nohu.
- Tati, mami, jsem v pořádku. - Španělsky, prosím.
Ahoj tati, ahoj mami.
Jsem v pořádku, dali nám najíst a spala jsem ve spacáku.
Mami, tohle není žádná hrůza, rozumíš? Není tu násilí.
Mami, mami,
Asi jsi viděla fotku, která se objevila na internetu.
Já jsem ji tam nenahrála a nemá nic společného s tímto únosem.
Jeden spolužák mě podvedl a…
Nemůžu.
Ta fotka přece není tak důležitá.
Je to, jako když seš na pláži nahoře bez.
Nikdo to neřeší.
Já nejsem jako holky, co chodí po pláži nahoře bez.
Ani jako holky, co se líbají s klukama na záchodcích v muzeu.
Když mi dali ruku do sádry, byla to ta nejvíc vzrušující věc,
která se mi letos přihodila.
Únos je víc vzrušující.
Tak si rozmysli, co řekneš rodičům, jo?
Neboj se, počkám na tebe.
- To jako vážně? Co se ti stalo? - Co se kurva staráš?
Jsem jenom děcko,
postelová zábava posledních pěti měsíců, co?
Blbec se štítkem.
Řekla jsem, že seš děcko a že bych s tebou nikdy nebyla,
aby tě nezastřelili,
protože jestli zastřelí mě, tak je mi to jedno.
Sama tomu nevěříš,
- neudělala jsi to pro mě. - Co je to s váma?
Od chvíle, co jsem přišla, neustále děláte scény.
Zapnul se jeden telefon.
Patří Alison Parkerové.
Hackněte ho.
Víš, co se děje?
Jsem si jistej, žes čekala, až odjedeme z Toleda,
abys začala s tou sračkou, že jsem děcko.
Snaží se dostat na svůj profil.
Dělejte, dělejte.
Jestli jsem byl tvůj zkurvenej gigolo, tak mi to řekni do očí.
Byls můj zkurvenej gigolo.
To bylo všechno.
- Jsem uvnitř. - Nahrávejte.
Už se o tom nechci bavit.
To máš teda kuráž, říct mi, že držíš smutek za svýho kluka.
Nezdálo se mi, že jsi smutná, když jsi mi řekla, ať tě přirazím ke zdi.
Neviděl jsem růženec mezi tvými prsty.
Jestli se mnou budeš takhle mluvit, tak ti rozbiju hubu!
Přepněte na selfie kameru.
Hej, co to kurva děláš?
- Co to kurva děláš? - Ne, ne!
- Do prdele! Dej to sem! - Vteřinku!
Odpojila se.
Vrať to zpátky.
Stop. Duplikuj pixely.
Máme ho.
- Zabijou nás. - Co to kecáš?
Zabijou nás.
A potom utečou tunelem,
který pro ně kopeme. Budou to jatka.
Drž hubu, víš kulový!
Tak trochu přemýšlej.
Myslíš, že tihle lidé jsou tak pitomí, aby nás nechali jít,
abychom šli na policii a udali je?
Mysli, kurva!
Jsme v prdeli. Už dvakrát mi řekli, dvakrát, že jsem mrtvej muž.
- Běž se podívat, co je pod plachtou. - Co?
Běž se podívat, co je pod ní. Nechci tady zůstat
a čekat jako králík, až mě zabijou, aniž bych něco udělal.
Koukni se pod tu plachtu, jestli tam nejsou třeba zbraně, běž!
- Ano? - Voláš mi v šest ráno
a necháš mi zmatenou zprávu,
ve které mluvíš o tom, že seš jen loutkou,
o gorilách a kokrhání.
Zkrátka nic důležitého.
Odstoupíš a hodíš za hlavu přepadení se 67 rukojmími.
Takže ti nevolám jen kvůli tomu,
abys mi řekla, že se tím nebudeš zabývat.
Ano, budu se tím zabývat.
Raquel, jsou věci, na které nestačíš.
Národní bezpečnost,
ministerstvo zahraničí, CNI…
Ale jedno si dobře pamatuj.
Jsi jediný člověk, kterého znám,
který to může vyřešit bez násilí.
Děkuji, komisaři.
Teď se vrať do toho stanu a převezmi velení,
máme tvář jednoho z únosců.
- Kryju tě, běž. - Ne, to ne.
- Ukaž, že máš koule. Co je, kapitáne? - Ne, to ne.
- Nebyl jsi kapitánem ragbyovýho týmu? - Atletickýho.
Tak běž!
Jsou tu kanystry.
- S benzínem. - Kurva!
- A náboje. - Do prdele.
Co je tohle?
Nějaké drogy?
To je heroin. Heroin, vole!
Kurva, nesahej na to, je to plastická trhavina, vole.
Nech to být a pojď kopat, pojď kopat.
Můžu vědět, proč ten stroj nejede?
Zrovna odpočíváme.
Odpočívat budeš, až ti řeknu. Nebo až tě vystřídám.
Dobře, dobře, jdeme na to.
Inspektorko, prosím vás…
Je nějaký konflikt mezi zpravodajskou službou a policií?
Zanechala jste vyjednávání, kvůli vaší rodinné situaci
- poté co jste podala trestní oznámení na domácí násilí? - Cože?
Už je to v pořádku, jasný?
- Jak to, že o tom ti šmejdi ví? - To nevím.
Už jste zpátky?
- Máte vteřinku? - Jistě.
Plukovníku Prieto.
Podívejte se, během posledních pár hodin jsem byla trochu nervózní,
ale chtěla bych s vámi normálně komunikovat.
Myslím, že oba můžeme najít cestu ven z téhle krize.
Vážím si vaší omluvy.
Tady mě máte, jsem vám plně k dispozici.
Ale chci, abyste věděla,
dřív než dojde k nějakému nedorozumění,
že jsem ženatý.
Raquel, Raquel.
Muž, nanejvýš 25 let, nahráli jsme ho mobilem Alison Parkerové.
Totožnost?
Pracujeme na tom, tým na rozpoznání obličeje ho hledá v databázi PERPOL.
Chci vidět celé video.
Pusťte obraz.
Nemohli jsme nahrát víc než šest vteřin.
Zastav to.
Vypadá to jako Makarov.
Ne, to je Strizh 9 mm, je taky z Ruska.
Nejsou tu moc často k vidění.
Řekni soudnímu, aby vyslechli
všechny informátory z Východu, kteří mají pod kontrolou černý trh.
- Co je to na té zdi? - Telefony.
Pusť záznam ze zadní kamery.
Co je na těch štítcích? Přibliž to.
Seznam rukojmích?
To jsou jejich telefony.
Tým na rozpoznání obličeje může mít identitu za hodinu, za dvě.
Ne, tak dlouho čekat nebudeme.
Nepřijde vám fascinující tohle zvláštní propojení?
Právě jsem vám chtěl volat, zrovna teď.
No, vzhledem k tomu, že já vyjednávám a vy jste únosce…
Ale neměli bychom dovolit, aby tento zločin zasáhl do našeho vztahu.
Nevím jak vy, ale já v tom vidím příležitost.
- Příležitost k čemu? - Abychom se poznali.
Ujišťuji vás, že kdybychom se potkali v baru,
nevěnovala byste mi ani trochu pozornosti.
Řekněte mi, inspektorko,
předstírala jste někdy orgasmus?
Ne.
Prosím vás, inspektorko, žádám vás, abyste mi nelhala.
Na chvíli se nad tím zamyslete, prosím.
Možná že ano. Možná jsem to udělala.
Muž je naprogramovaný, aby ejakuloval co nejdříve
a žena, aby vydržela co nejdéle.
A tahle malá odlišnost daná přírodou nás občas vede k předstírání orgasmu.
A není to nic jiného
než malý podfuk,
drobná lež.
Jako včerejší zásah třech elitních jednotek.
Inspektorko, prosím vás, nelžete mi,
vystavujete tím nevinné lidi nebezpečí.
Nebudu.
A teď mi řekněte, proč jste mi chtěl volat.
Potřebujeme jídlo a pár léků:
inzulín, sertralin, albuterol, pilulku na potrat
- a také anxiolytikum. - Pilulku na potrat?
To jsou požadavky rukojmích.
Všichni máme osobní problémy, nemyslíte?
- Vaše požadavky splníme. - Dobře.
Věci nám předá civilní obrana
v průhledných taškách, aby se zabránilo ukrytí zbraní.
A teď mi řekněte,
- volala jste mi, aby… - Abyste se okamžitě vzdali.
Mám fotky z vnitřku budovy,
znám identitu jednoho z vás. A když budu pátrat dál,
tak budu znát identitu i zbytku skupiny.
Inspektorko, myslím, že…
Nabízím vám dohodu s prokurátorem.
Mohu snížit vaše tresty ze 16 na 8 let,
pokud okamžitě vylezete.
Nikdo nezemřel, to mi dává jisté možnosti.
To mi nepřijde jako spravedlivá dohoda, prohrajeme.
Už jste prohráli. Podívejte se,
v nepravděpodobném případě, že se odtamtud dostanete,
budou vaše tváře ve zprávách,
na policejních stanicích i na hranicích.
Zůstali jste bez plánu B.
- Tak tedy přejdeme k plánu C. - Myslíte si, že blufuji, že?
Upřímně, ano.
Abyste věděl, že vám nelžu, sdělím vám jeden údaj:
na zdi máte suchým zipem připevněno 67 mobilů.
Dám vám hodinu na přijetí mého návrhu.
Poslouchejte mě, inspektorko…
Musíme uvědomit policii a musíme je navést k útoku.
V mé kanceláři je telefon, v kabátu, který visí
- na věšáku. - To ne!
- Poslouchej mě, měl jsi 40 vteřin… - Běž tam ty!
Já nemůžu, nemůžu.
Víš, co by se stalo, kdyby tam někdo byl?
- Zastřelili by mě. - Stejně tě…
Chci slyšet, že ta mašina jede, sakra!
- A už to nebudu znova opakovat! - Promiňte, omlouváme se.
- Je strašně unavený. Promiňte. - Už nemůžu.
- Já umřu. Už nemůžu. - Tak dělej, vypadni.
Vypadni a odpočiň si.
Ano, Profesore?
Mají fotku všech telefonů, co jsou na zdi.
Tam uvnitř není žádná bezpečnostní kamera, že?
Samozřejmě, že ne. Jen ta, kterou jsme tam dali my.
Takže to byl jeden z rukojmích.
Zmizel vám jeden telefon,
tak ho najděte, jinak jsme v prdeli.
Dej mi svolení je potrestat.
Buďto je zachvátíme panikou, nebo si dál budou hrát na hrdiny.
- Jak je chceš potrestat? - Exemplární trest.
- Například poprava. - Ne.
Najdi ten telefon.
Vážně půjdeš na potrat?
Omlouvám se za to, co jsem ti včera řekl, Mónico.
Byl jsem mimo, choval jsem se jako blbec.
Nikdy jsem nebyl moc odvážný.
Celej svůj podělanej život jsem dělal, co po mně chtěli ostatní,
a nikdy, co jsem chtěl já.
A musela nastat taková situace, sakra,
s pistolema a kulkama,
abych si uvědomil, co doopravdy chci.
Budu myslet na sebe.
Na sebe a na tebe.
A na to dítě, které v sobě nosíš.
Miluju tě, Mónico.
Strašně tě miluju, vím to.
Jsi to nejlepší, co mě kdy v životě potkalo.
Chci, abys to dítě donosila,
chci se stát otcem.
Budeme mít dítě.
Jestli se odsud dostaneme, tak chci, abychom byli rodina.
Jak to myslíš, jestli se odsud dostaneme?
- Kopou tunel. - Cože?
Jo, mají spoustu plastické trhaviny a kanystry s benzínem.
- Vstávejte! - Teď nás zlikvidujou.
Můžeme se spojit s policí a navést je k útoku.
Mám v kanceláři mobil, v kabátě.
Nevím, jak se tam dostat.
- Já tam půjdu. - Ne, ne, ne.
Vždycky se najde nějaký hrdina,
který si myslí, že může ostatní zachránit.
Myslí si…
že si nikdo nevšimne, že má v plánu kontaktovat policii.
Výborně.
Gratuluji! Jednomu z vás se to podařilo,
něco tady vyfotil
a poslal to policii.
Aníbal Cortés, narozen v Getafě.
Specialista na alarmy.
Dva roky pracoval v bezpečnostních firmách.
Je spojován s loupeží v jedné vile v Ženevě.
Interpol na něj vydal zatykač.
Takže bych mu rád
dal příležitost, aby udělal krok vpřed,
abyste mu všichni mohli poděkovat.
A taky aby mi dal ten telefon.
Musel navštívit Státní tiskárnu peněz a cenin,
aby si prostudoval systém alarmů.
Projděte pevné disky bezpečnostní agentury.
S trochou štěstí s ním možná byl další člen skupiny.
Helsinky.
Svlékni ho.
Dělej.
Přeskočilo ti nebo co?
Dávej pozor.
Sundej si to tričko.
- Dělej. - Byl to jeden z vás.
A já nevím kdo.
Denvere, svlékni ji.
Vy jste nahrávala video
v místnosti s telefony, je to tak?
- Co se děje? - Nemůžu dýchat.
Promluvím si s holkama. Nech mě s holkama.
Berlíne, já ji odvedu.
- Berlíne, Berlíne. - Co zase?
Vím, co se stalo.
Na chvíli jsem ztratil pozornost a všiml jsem si, že se Alison
snažila smazat tu zkurvenou fotku. Chvilková nepozornost, nic víc.
Co se děje, trpíš nedostatkem pozornosti?
Protože jestli patříš mezi problémové děti,
tak bych to měl vědět jako první.
Nemám žádný problémy.
Přišla Tokio. A pohádali jsme se, to je celý.
- Už se to nebude opakovat. - Teď už to chápu.
Celé se to opět redukuje na citovou záležitost.
Nemáš ani ponětí, jak mi připomínáš mě samotného.
Mně bylo 18 a jí 44, byla to moje učitelka francouzštiny
- a já uměl na výbornou. - Nevím, proč to říkáš,
- Tokio není 44. - Je o 15 let starší než ty.
Když jsi mladý a jsi s nějakou ženou, která už není nejmladší, je to skvělý.
Mají zkušenosti, který mladým holkám chybí
a jsou vděčnější než ošklivky.
Moje učitelka mi pokaždé předhodila své zralé tělo,
jako bych měl pitomý narozeniny. A víš proč?
Protože s tebou si vychutnávají ztracené mládí,
před tím než jsou definitivně odepsané
díky svýmu pokročilýmu věku.
Samozřejmě…
Samozřejmě že mezi tvým a mým románkem je jeden malý rozdíl.
V mém případě jsem se neúčastnil přepadení s rukojmími,
a nevystavil jsem své kolegy nebezpečí.
Dejte mu co proto.
Útok na hlavní zdroj peněz. Loupež, která nemá obdoby.
Bláznivá loupež přitahuje mezinárodní pozornost.
Co si o tom myslíš? Dáš si kafe?
Sakra, máme jednoho policistu na JIPce, 67 rukojmích,
spoustu po zuby ozbrojených zločinců a novináři z toho mají velkou zábavu.
Kašlu na titulky,
trápí mě spíš to, že mají plno informací a to nám nepomáhá.
Jsi v pořádku?
Půjdu se ven najíst, vrátím se za 15 minut.
Dobře.
Inspektorka jde ven.
Odkliďte paparazzi.
Dejte ty balíčky na zem a pomalu se vraťte.
Mám v kanceláři mobil, v kabátě.
Tady je ale horko.
Léky.
Půjdu…
Hej!
Můžu?
Sedni si.
Sedni si!
Dorazily léky.
Rozdělte si je.
- Jenom si sednu. - Počkej.
Běž ven.
To, co ti teď řeknu, ti bude připadat jako pěkná blbost.
Ten potrat mi nepřijde jako moc dobrej nápad.
Děkuji.
Únosci zůstávají dál zavření ve Státní tiskárně peněz a cenin…
Ti se odtamtud nehnou, co?
Mám na mysli ty lidi.
Musí být zoufalí, aby něco takového udělali, že?
To je právě činí tak nebezpečnými.
Ale nechtějí nikomu ublížit.
Aspoň to říkali.
Takže si myslíte, že nejsou ozbrojení?
Jistě, asi máte pravdu.
Nikdo přece nejde vykrást banku s prakem, že?
Účet, prosím.
A ví se, kolik jich je? Někde totiž říkali že sedm.
Promiňte.
Ano?
Ten kluk byl v muzeu.
Jak je to dlouho?
Před třemi měsíci, zachytily ho kamery během komentované prohlídky.
- Byl tam sám? - Ne, mělas pravdu, nebyl sám.
Poslyš, máme totožnost dalšího únosce.
Ze soudního ti poslali fotku, měla by ti přijít právě teď.
- Tak kde ho máš? - O čem to mluvíte?
- Kde máš ten záznamník? - Cože?
Jaká náhoda, že tu seš každej den, vyptáváš se mě.
- Nechápu… - Pro jakou televizi děláš?
- Prosím? - Z jaký zkurvený televize seš?
Nejsem novinář, jmenuji se Salvador Martí,
koukněte se mi do peněženky. Antonio, prosím.
Co se děje, Salvo?
Znám ho, chodí sem každý den.
Potřebuješ prachy pro dítě, že jo?
- Jo. - Ne, ne…
Ale jo. Poslyš, tohle je přepadení.
- Taky si můžeš něco odnést. - Ne, to vážně nejde.
Schovej si to do spodního prádla.
20 táců, to mu bude stačit na plínky až do konce vysoké školy.
O to nejde.
To tohle vážně nejde. Cením si toho, ale…
Dej mi tu pilulku a vrátím se dovnitř.
Fajn.
Tak o co jde?
- Posere ti život. - Kdo?
Tvoje dítě. Lepší když ti ho posere tvý dítě,
než nějakej hajzl jako my. Nebo já.
- Ty mně chceš posrat život? - Život se ti posere, ani nemrkneš.
Jeden den si v klídku sedíš v rachotě,
najednou se objeví pár magorů v maskách Dalího,
jednomu z nich přeskočí, omylem vystřelí a celý se to podělá.
Tohle ti posere život.
Ale dítě ne.
Jak můžeš vědět, co mě sere? Co ty o tom víš?
Moje máma se mnou šla na potrat.
Přesně tak.
Předtím se sjela herákem, kterej hodlal táta prodat, aby zaplatil za potrat.
A v nějakým posraným podloubí ji chytli poldové.
Mezi vězením, drogama a policajtama jsem se narodil já.
A víš co?
Tvoje práce asi není žádný velký dobrodružství
a pak jdeš domů a tam to taky není žádná sláva.
- Nebo chodíš na kilates? - Pilates…
Vždyť to říkám. A v pátek si vyrazíš na skleničku.
Sakra, holka, další plán, kterej ti zmaří dítě.
S kým půjdeš na skleničku? Kde jsou tvý kámošky? Já ti to řeknu.
Jsou s děckama doma. Vypadají, že jsou v hajzlu?
Ani ne, co?
Co tak bláznivýho děláš, co nemůžeš dělat s dítětem?
Jestli je jeho otec tak blbej, aby o něj přišel, tak tím líp,
veškerá láska bude jen pro tebe. Víš, jak moc tě může mít rád?
Co tady děláte, Denvere?
Dávám jí potratovou pilulku.
A o co jde?
Potřebuje, abys jí tu pilulku dal do pusy a zapila ji trochou vody?
Potrat je soukromá věc.
Ženy se samy rozhodnou, ale ne přede všemi.
Každopádně si to...
Rozmyslím si to, dokud odsud neodejdeme.
Úžasný.
Jsem rád, že chceš pokračovat v těhotenství.
Vážně.
Teď se vrať k ostatním do kanceláře.
Vrátila ses sama z rozlučky se svobodou?
Nebo ses tam chystala?
Nebylo to poprvé, co Berlín sáhl počestné ženě do kalhotek,
ale bylo to poprvé, co ji vytáhl tak rychle.
Možná by Mónica byla radši, kdyby se nechal vést svým instinktem
a zapomněl na ten telefon, který začal zvonit mezi jejíma nohama,
ale to se nestalo.
Denvere.
Co se stane s naší autoritou,
když to řekne ostatním?
I Berlín dokázal rozlišit práci a zábavu.
Zabij ji.
Slyšel jsi.
Tak co tu máme?
Poprvé jsem si uvědomila, co mi vždycky chybělo ve všech vztazích.
Muži vždycky pečovali o mě.
Ale tentokrát to mělo být jinak.
Co se to děje? Sakra, Tokio, Tokio. Tokio!
Sakra, běž najít Berlína!
Dobře mě poslouchej.
Jestli se ho ještě jednou někdo dotkne, tak přísahám Bohu,
že příští kulku schytají Helsinky, Berlín nebo ty.
Ty seš tam venku, na svobodě, ale my tady riskujeme
vlastní životy v týhle zkurvený pasti na myši
Zahoď kurva tu pistoli! Zahoď ji!
Helsinky, zahoď to!
Co to děláte?
Helsinky.
Dej to dolů.
Ne, prosím.
Proč jsi musela vzít ten zkurvenej telefon?
Proč jsi mě sakra musela podvíst?
Río, ne!
Kam si myslíš, že jdeš?
Dnes už jsi toho udělal dost.
Helsinky,
dej tu pistoli dolů.
Víš, co se stane, když tě nezabiju?
Zabijou mě.
A potom zabijou tebe.
A co teď?
Nechtěla jsem poslouchat svůj křik,
chtěla jsem jen napsat pitomej milostnej dopis.
Zatímco na mě mířily pušky a pohledy,
realita na mě padla jako tvárnice z cementu
a věděla jsem, že těch pět měsíců, během nichž jsem v něco věřila,
právě skončily.
Tvůj románek poslal do hajzlu váš únikový plán.
Mají tě.
A Ría taky. Policie ví, kdo jste.
Jste ve všech televizních zprávách.
Do prdele.
Dělej, dělej!
Na kolena!
Ne.
Nedívej se na mě.
- Prosím. - Nedívej se mi kurva do ksichtu!
Nedívej se mi kurva do ksichtu!
Překlad: Yusek Korekce: Mejsy