NEDĚLE 15:15 h
53 HODIN OD PŘEPADENÍ
Známý spácháním četných přepadení
klenotnictví a luxusních obchodů,
Andrésovi de Fonollosovi se také připisují
další zločiny sexuální povahy.
To je teda životopis!
Andrés de Fonollosa.
Kdo by si to byl pomyslel?
S tou tvou uhlazeností…
To je nářez, zdá se, že ti vrazili klacek do prdele.
A nakonec tě rajcujou děvky.
Konkrétně příslušnost k síti obchodu se ženami,
které přiváželi z východu, z Albánie a Bulharska.
aby je později prodali…
Taky jsi ty Bulharky vyzkoušel,
než jste je prodali?
Trestné činy kuplířství, vydírání nezletilých, omezování osobní svobody…
Nezletilé?
Nezletilé.
Mezi nimi pokus o přepadení známého klenotnictví na Place Vendôme.
Seš prasák.
Můžu vědět, na co máš tu holku svázanou ve svojí kanceláři?
Co chceš dělat, ty zasranej ksindle?
Podle posledních informací se Fonollosa poslednímu obvinění vyhne
díky tomu, že spolupracuje s policií jako informátor.
Navíc seš práskač.
…identifikování spolu se Silene Oliveirovou….
Já bych ženy nikdy neprodával. A už vůbec bych nebyl jejich pasák.
Mám etický kodex, který mi v tom brání.
Stejně jako mi brání udat parťáka,
i kdyby to byl sebevětší mrzák.
A nemá to nic společného s mým vkusem a sklony, Nairobi.
Když to říkáš.
Otisk Andrése de Fonollosy byl nalezen
na knoflíku, který policisté našli
v Seatu Ibize spojeného s vyšetřováním.
Speciální policejní jednotky…
Nikdy jsem v tom autě nebyl.
…při hledání nových stop DNA,
které můžou usnadnit pátrání…
Ale vím, kdo to udělal.
Co je?
Co sakra děláš s mým sakem, blbečku?
Seru na tebe, vole.
Do prdele.
Řekni mi, Nairobi, víš, kde je Denver?
Ne.
LA CASA DE PAPEL 9. díl - Horká studená válka, část II
Sakra, to je ale rychlost.
Ještě je to takhle?
Mám ti pomoct?
Čím dřív skončíme, tím dříve budeme venku, ne?
Už tě unavuje bejt tady?
Vždyť víš.
Tohle nudí každýho.
Nudíš se se 67 rukojmími,
střílením dávek ze svý M16
a s fízlama za dveřma.
Je to tak?
Proto ses vrhla na krk tomu jehňátku?
Začalas ji tam olizovat, mrtvou strachy.
K čemu ti to sakra je?
Abych tě provokovala.
Kadíš moc potichu.
A teď co?
Río už tě taky nudí?
Proč to říkáš?
Protože patříš k tomuhle typu lidí.
Jo?
Jakýmu typu lidí?
Takovýmu, co člověk nechce pro svýho syna.
Vzpomínáš si na Toledo, den paelly?
Byla svatojánská noc.
A utekli jste na zábavu.
Jo.
Co je?
- Co je? - Co?
Co?
Věděl jsi, že na nebi je víc než dva trilióny hvězd?
- Co je, počítalas je? - Jasně, to si piš.
Chybí mi tady trochu zábavy.
A vím, Tokio, vím,
že ve svým pokoji máš něco takovýho.
- Něco. - Jo. Od těch zoufalců od řeky, ne?
Jé, Río! Jé, Río! Chudák…
Río, ten byl ale opilej.
Na šrot.
Dáš mi práska?
Hele.
Proč jsi mi předtím říkala to o těch hvězdách?
Co já vím, vole, protože je to hezký, ne?
Všechny hvězdy tam umístěný podle plánu… Nevím.
Tady uprostřed hor. Co já vím, vole, proč jsem ti to říkala.
Nic víc?
- Nic víc co? - Nevím, že…
Možná, žes chtěla říct něco víc, ne?
Jako, jestli si se mnou nechceš zapíchat nebo něco takovýho?
A chtěla bys?
- Vypadni, vole. - Co je? Do prdele!
Do prdele!
Tati…
Tati, co tady děláš?
Nic. Vůbec nic, byla jsem tam a tys tam nebyl…
Odkud jste přišli v tuhle dobu a tak …?
- Přišli jsme ze zábavy. - Ach jo, zase.
- Zábava. - Takže jste odtud odešli…
- Že půjdeme na zábavu! - Nelži.
Zůstali jsme tady, že se napijeme. Běž do postele.
Už neusnu.
A protože už neusnu, dám si skleničku, jo?
Tati, vždyť ty usneš raz dva.
Tati, podívej se na mě, podívej. Běž do postele.
Běž do postele. Dej na mě.
- Máte cígo? - Já se na to vyseru!
- Jasně, že jo. To máš, zakuř si. - Když už jsme tady.
- Dokuř si tuhle. - Tak jo.
Jdu do koupelny. Až se vrátím, každej do svýho pokojíčku.
No jo.
- Abychom se trochu vyspali. - Zatím ahoj, krásko.
Ty ty… vole!
Nevidíš, že na tebe takhle dělám očima,
- abys odešel? - Proč?
Protožes mi všechno překazil, tati!
Tokio a ty…?
Jo, tady. Tady.
- Je dobrá, co? - Dobrá?
Je nejlepší, tati. Je nejlepší.
Ještě budeš mít čas. Teď se musíš soustředit.
Soustředit? V životě jsem nebyl víc soustředěnej.
Soustřeď se na to, na co se máš soustředit. Jdeme spát.
To je na hovno, spát teď s tebou potom, co jsem málem spal s tou bohyní.
Jdu spát do toho podělanýho auta.
- Jak to že půjdeš spát do auta? - Zmlkni, zmlkni!
Pořád mi děláš to samý, kurva, pořád mi děláš to samý.
O co jde, jsem pro tvýho syna málo?
Zdá se mi, že jsi pro něj příliš moc.
Žiješ svůj život jako videohru.
Přepadení, výstřely, milenci.
Dobrodružství.
- Ano, ráda žiju. - Ne.
Ráda přeskakuješ kaluže z kamene na kámen.
A při každým tvým kroku se potopí jeden kámen.
Necháváš na krajích cest mrtvoly.
Právě to máš ráda.
Koho napadlo přepadnout opancéřovanou dodávku? Tebe nebo tvýho kluka?
Tebe, že?
Teď je tvůj kluk mrtvej.
A tvoje máma taky.
Jsem si jistej, že sis uvědomovala, jak svojí mámě ubližuješ.
A teď je na řadě Río.
Už se nudíš.
A navíc… ošaháváš holku a při tom na ni míříš pistolí.
Nevšímavá.
Náladová, povrchní, sobecká.
Jak by ses popsala ty?
Jestli všichni uděláme svoji práci a blbě to dopadne,
je to riziko povolání.
Ale jestli to dopadne blbě, protože jeden náladovej fracek
chce odtud rychle vypadnout, tak to nepřipustím.
Takže se pusť do práce. Zbývá nám jen deset dní.
Jednou sakra dokonči to, cos začala.
Sakra, chrněl jsem.
Už jsem tě chtěla vzbudit.
Spal jsem dlouho?
Nevím.
To je poprvý, co spím s holkou, a když se probudím, pořád je tady.
Nevím, kam jsi chtěl, abych šla.
Že nevím, kam jsi chtěl, abych šla.
S prostřelenou nohou a uprostřed únosu.
Nemám moc možností.
Co je s tebou?
Není nutný, abys byla tak protivná, zachránil jsem ti život.
Zachránils mi život? Jaks mi zachránil život?
Jak? Jako Židům z Osvětimi?
Které nacista vytáhl z řady, aby nešli do plynový komory.
Nejsem zkurvenej nácek, Já nejsem žádnej zkurvenej nácek.
Připomínám ti, že sis strčila mobil do kalhotek,
- že mi nařídili tě zabít. - Cos udělal ty?
Cos udělal?
Řekl jsi mu ne? Zarazil jsi ho? Ne.
Střelils mě do nohy.
Přede všema jsi mě ponížil.
A teď mě držíš zavřenou tady,
kde nemůžu ani dýchat ani jít na záchod.
Kam mám dělat svoji potřebu, do kbelíku?
Takže si nic nenamlouvej.
Možná jsi ten nejhodnější nácek.
Ale pořád jsi jedním z nich.
Omlouvám se.
Mrzí mě to, ne…
Nechtěl jsem tě ponížit.
Taky moc dobře nevím, co dělat… s tím vším.
Zanesu tě na záchod, jo? Souhlasíš?
Dobře.
Dobře, jdeme.
Denvere!
Příteli můj!
Pojď sem!
Sakra!
Berlíne, počkej!
Berlíne, stůj!
Počkej, kruci, Berlíne!
Poslouchej mě, stůj, stůj, stůj, máš pravdu!
Máš pravdu.
Možná že Denver
ztratil knoflík z tvýho saka, protože si oblíkl tvoje sako, no a co?
- Nemůžeš to změnit. - Ale můžu ho potrestat.
Berlíne.
Neodpočívá.
Není v muzeu.
Ani v tunelu.
- Ani v tiskárně. - Že by šel zase na zábavu?
Klídek, lidi, najdu ho.
Berlíne, prosím tě, měj rozum. Měj rozum.
Nemůžeš ho zastřelit, protože ti ukradl sako.
To je fušeřina. Ty seš chlap na úrovni a toto je fušeřina.
Co moje důstojnost, Nairobi?
Musím si udržovat svoji reputaci.
Moji přátelé z Azurového pobřeží viděli…
moje jméno v souvislosti s tou hanbou.
Denver zničil moji čest.
A jestli někdo podělá moji čest,
rozdrtím ho na prach.
Princezno, mluvíme o bezúhonnosti.
Jde o to, že etika je důležitá, Nairobi.
Ale estetika taky.
Prosím, moc tě prosím.
Prosím nepodělej nám ten plán, Berlíne.
Mizernej hajzle!
Zpátky.
Nairobi.
- Zůstaň tady. - Helsinky.
Co uděláš, zastřelíš mě?
Zůstaň tady.
S tím sakem to byl zkurvenej vtip.
Byl to vtip!
Nevím, jestli jsem to s tou rtěnkou trochu nepřehnala.
Možná vypadám trochu jako lehká děva. Nevím. Co myslíš?
Já jsem naopak superslušňačka. Proto ti to říkám…
- Kam půjdeme? - Na místní zábavu.
Takže musíš jít za místní lehkou holku.
- Co je? - Jedeme na večírek.
- Profesorovy klíče? - Tady?
Auto.
Do hajzlu!
A je to.
- Kde je Denver? - Co já vím.
Jak to, že to nevíš?
Ano, teď je to ono.
Tiše.
- Co to je? - To je prudká ryzí elegance.
- Berlínovo sako? - Je to tak.
- Zabije tě. - Kdepak.
Jdeme, jdeme.
Tiše, tiše, tiše, tiše, přichází to na mě.
- Přichází to na mě. - Co říkáš?
Vyprávěl jsem vám někdy o svých pěti ženách?
Jenom chtějí, abychom je oplodnili, ale potom,
co odtamtud vyleze…
je jaderná hlavice.
Přestaň, jsem nervózní!
Moc ti to sluší.
- Oblíkla jsem se jako z anime pro tebe. - Mám rád anime.
Co ti je?
Brečelas.
Jaká si myslíš, že jsem?
Zatraceně boží.
Myslím, že jsem přelétavá ženská, která nakonec každýmu zničí život.
Kdybych se na sebe dívala ve filmu, víš? Ne…
Nepoznala bych se.
Protože jsem si myslela, že jsem
jiná,
ale ve skutečnosti jsem blbá kráva, která ubližuje.
A kterou všechno omrzí.
A která nedělá lidi šťastnými.
Nelíbí se mi, jaká jsem.
A taky se mi nelíbí tahle zasraná kniha, kterou jsem našla v ředitelně.
Říká, že jsem toxická žena.
Jestli se mě snažíš nechat, odejít ode mě nebo něco v tom stylu,
ani se o to nepokoušej.
Río, kámo…
Jsem spálená země.
Ještě hůř.
Jsem kanystr benzínu a zápalka.
Já mám rád táboráky.
A jestli ty jsi toxická, tak se mi točí hlava.
Jako po jointu, a užívám si to.
Hele.
Když tě vidím na druhý straně muzea,
mám chuť se rozbrečet…
z prostý skutečnosti, že jsem s tebou.
Šukáme a vznáším se pokojem.
Vím, že mě opustíš.
Proč nevydržíme ještě chvilku?
Musí to být teď?
Ne, nemusí to být teď.
Nahrávej.
- A tyhle vlasy. - Perfektní.
Z-75 všem jednotkám.
Máme ozbrojené loupežné přepadení
v Alcántaře 33. Je to železářství.
Je nějaká jednotka poblíž?
Jednotka Z-32, jsme přímo před vchodem, jdeme tam.
To je on.
Ano. Jsem si jistý.
Proč to nezvedá, kde sakra je?
Jsem před školou tvojí dcery Karin.
A lidi z mojí organizace jsou v Kostromě,
a vidí, jak tvoje manželka odchází ze supermarketu.
A jestli se mi ten portrét, který sestavíš,
bude podobat,
už nikdy neuvidíš ani jednu z nich.
Kdo do hajzlu vysílá na kanálu 8?
Policie tě nemůže ochránit, Nikolaji.
Pusťte to, pusťte to! Nechte to...
- Do prdele! - Nech to být!
Co ti kurva řekl? Co ti kurva říkal?
Nic jsem neslyšel.
Co ti řekl?
H-50. Centrálo, odkud byl vysílaný ten vzkaz v ruštině?
Z policejního auta Z-32.
Z-32, slyšíte mě?
Tady Z-32, právě vycházíme ze železářství.
Dostali jsme falešné oznámení o loupeži.
Někdo je ve vašem voze. Běžte rychle k němu.
Centrálo, skutečně,
někdo do něj vnikl, ale už tady není.
Ještě tam musí být.
Hledejte někoho podezřelého.
Muž, 40 let, s vousy.
Nikdo tady poblíž není. Půjdeme dál.
Denvere!
Denvere?
Denvere.
- Hledal jsem tě. - Jsem tady.
Jde o to, že…
můj obličej je pořád ve zprávách.
A víš, co o mně říkají?
- Ne. - Že jsem zloděj.
Až potud, dobře, ale taky tvrdí, že jsem kurevník,
pasák, který zneužívá děti a…
A to všechno kvůli knoflíku.
Knoflíku z mého saka.
Vzpomínáš si? To, které sis oblékl.
A podle všeho jsi ho nechal v autě, které jsme měli v Toledu.
V autě, ve kterém jsem, a tím jsem si jistý…
Nikdy nebyl.
Víš, co tím chci říct?
Nevím.
- Ano, víš to. - Nevím.
Žes mi zničil život.
No tak.
- Co mám s tebou dělat? - Berlíne.
Omlouvám se, toho zatracenýho knoflíku jsem si nevšiml.
Odškodním tě 10 nebo 15 miliony z mýho a předem. Co ty na to?
15 milionů?
15 milionů, neser mě.
Pojďme a vyprdneme se na to. 15 milionů.
-15 milionů euro. - Podepíšu ti to, jestli chceš.
- Za knoflík? - Za knoflík.
- Nech ho být, Berlíne? - Co se tady děje?
Nic se neděje.
To je ironie.
Napadlo mě, že…
že ho postřelím, nevím, do nohy, abych se odškodnil,
a začínám mít chuť napálit ti to rovnou do hlavy, ani nevím proč.
Berlíne.
Ano…
Děkuju.
Retroxil. Je to těžko dostupný lék, je na objednávku.
Užívá se na zmírnění třesu
u velmi vzácného neurodegenerativního onemocnění.
Jakého?
Herbertova myopatie.
Rusové objevili tenhle lék před čtyřmi lety a zdá se, že měl úspěch.
Dokázali, že na nemoc, kterou má Fonollosa, nezemře každý, kdo jí trpí,
ale že bačkory natáhne jen devět z deseti.
Takže, jestli…
Jestli Fonollosa není ten jeden,
nejmíň do dvou let bude mrtvý.
Ten člověk nemá co ztratit.
Není nutný…
Denvere.
Denvere, jsi to ty?
V pátek jsem ti nařídil ji zabít.
A dnes je neděle.
Neděle Zmrtvýchvstání!
Pochválen buď Pán.
Omlouvám se, nechám tě to v klidu dokončit.
Nechci být ten, kdo narušuje tvou intimitu.
K něčemu se ti přiznám, Denvere.
Když jsem ji tady viděl, postřelenou a mrtvou,
něco se ve mně hnulo.
Občas se ukvapím.
Jsem už prostě takový.
Je to samozřejmě nepříjemná situace
a budeme ji muset vyřešit, ale jak?
Na jedné straně vah, Denvere, máš to blbý.
Neuposlechl jsi mě.
Nařídil jsem ti, ať ji zabiješ,
protože tahle žena ohrozila náš plán.
Náš plán. A tys ji zachránil. To ani nemluvím o knoflíku,
který díky tvojí nešikovnosti dostal mojí tvář do zpráv,
na letiště, policejní stanice…
A definitivně jsi pohřbil mojí budoucnost.
A na druhé straně vah stojí fakt,
že tahle žena je naživu.
A já se ptám: která strana vah
si myslíš, že převáží?
Neser mě, Berlíne, tohle není žádná tarantinovka.
Zahoď to.
Nairobi, ty to zahoď.
- Co? - Dej tu zbraň pryč.
Vyřešíme to, dej tu zbraň pryč.
Dej tu zbraň pryč.
A koho odpráskneš teď, ty magore?
Všichni se uklidníme a zahodíme zbraně.
Berlín, Denver, všichni, vy taky.
Řekni to svýmu bratránkovi, dělej.
Už mám dost tvejch příkazů a podělanejch přednášek.
Mám ti říct, která strana váží víc? Mám ti to říct?
Počkej, Denvere, jen klid.
Já ti to řeknu.
- Opatrně. - Ne, poslouchej mě.
Víš, co váží víc?
Samozřejmě že život, Denvere.
Ano. Takže protentokrát…, pánové,
složíme zbraně,
protože jsou jisté situace,
kdy je život zázrakem,
který stojí za to oslavit.
Co to vyvádíte?
- Sakra, ona žije. - Ona žije, Tokio.
Podívej se na ni, Denvere.
Jako kytky, co rostou v popraskaném asfaltu.
To by stačilo.
- Jo, to by stačilo. - To by stačilo.
To by stačilo.
Berlíne, promiň, že tě otravuju, ale musíš nahoru,
volá ti Profesor.
- Jsi tam? - Kde jsi byl?
Řekněme že na jisté…
duchovní cestě.
A vrátil jsem se jako nový člověk.
To mě těší.
Protože ti musím říct něco důležitého.
To já jsem dal knoflík
z tvého saka do Seatu Ibiza.
Zabil jsi jednu rukojmí, přehnal jsi to
a tohle je tvůj trest.
To nerad slyším, nemám rád zvěrstva.
A upřímně, myslím si, že je to dost nespravedlivé.
Chci, aby sis něco poslechl.
Jak se jmenuješ?
Jmenuji se Mónica Gaztambide.
- A jak se cítíš? - Dobře.
- Jsi naživu. - Jsem naživu.
A moc ti to sluší. Děkuji.
Teď už rozumíš tomu, proč jsi nespravedlivý?
Potrestal jsi mě za něco, co se ještě nestalo.
Obdivuji tvůj cynismus.
Ale je mi jasné, že ta žena není naživu
díky tobě.
Bohužel už to nejde vrátit.
Dobrou zprávou pro všechny je, že díky tomuto šťastnému rozuzlení
můžeme spustit plán Valencia.
Lidi, aktivujeme plán Valencia.
Teď.
Pal!
Co je to?
Dávky z M-16.
- Střelba z několika zbraní najednou. - Zesil to, lidé tam křičí.
A křičte! Teď!
Teď!
Mluvil jsem s forenzním a balistikou,
poslal jsem jim nahrávky a říkají,
- že zaznamenali nejméně tři M-16. - Kolik bylo kulek?
Přibližně 150, pět nebo šest zásobníků.
To jsou jatka.
To není poprava, ale potyčka. Spojte mě se Státní tiskárnou.
Co se tam sakra děje? Co jste to udělali?
Nepopřejete mi dobrý večer?
Dobrý večer?
Poté co jste pustil do tisku náš rozhovor,
který ze mě v očích veřejnosti udělal zrádce
a poté co jsme uvnitř slyšeli střelbu.
- Co jste to za magora? - Inspektorko…
já vás nepoznávám. Jste přece inteligentní žena.
Vedli jsme toto vyjednávání s oboustranným respektem,
jak profesním, tak osobním.
Troufám si tvrdit,
že s určitou náklonností z mé strany.
Takže, pokud mě omluvíte, položím to a začneme znovu.
Ale co…?
Volej.
Dobrý večer, Profesore.
Dobrý večer.
Podívejte se… Byla jsem tady…
myslela jsem na své věci…
a najednou mě napadlo:
jakou hudbu asi poslouchá
tenhle muž, když se každé ráno sprchuje?
Bude se vám to zdát divné…
ale nejvíce energie mi dodá…
řecké sirtaki.
Dodá mi dobrou náladu.
To je zajímavé. Máte řecké předky?
Ne, právě že nemám.
Ale mám rád filmy Anthonyho Quinna.
To je veselá hudba.
Ne jako ty výstřely, které jsme slyšeli uvnitř.
Samozřejmě že ne.
Mohl byste mi říct, co se přesně stalo?
Jistě, velmi rád.
Testovali jsme zbraně, o nichž jsme si mysleli, že navlhly,
ale jsou v naprostém pořádku. Mockrát děkuji za optání.
Není zač. To je přijatelné vysvětlení,
ale existuje ještě jedna možnost.
Že se to celé zvrtlo
a museli jste začít střílet na rukojmí.
Ano, to by mohla být další možnost.
Dokážu si představit, že musíte být optimista.
Takže vás nebude obtěžovat, když vás o něco požádám.
Inspektorko…
je mi to moc líto,
- ale jsem špatný tanečník. - Cože?
Sirtaki. Jestli mě chcete požádat, abych si s vámi zatančil,
tak je mi to velice líto, ale nebude to možné.
Ne, ne, o to mi nejde.
Podívejte se.
Chci důkaz, že jsou všichni rukojmí naživu,
který bude natočený dnes.
Před televizí vysílající přímý přenos. A nebudeme o tom diskutovat.
O něčem tak choulostivém bych se neodvážil smlouvat, inspektorko.
Máte hodinu, abyste to poslal.
- Haló? - Připravte důkazy, že jsou naživu.
Překlad: Mejsy Korekce: Yusek