Jmenuji se Uhtred, syn Uhtredův.
Narodil jsem se jako Sas, ale unesli mě a vychovali jako Dána.
Nyní jsem vázán ke králi Alfrédovi a sňatkem k Wessexu.
Mám křesťanskou ženu, o kterou se starám,
a dítě, které jsem ještě neviděl.
Má země je zatížena dluhem...
Je to významná částka, pane.
Alfréd ten dluh mohl zrušit, ale rozhodl se neučinit tak.
a úlisným sluhou, kterému nemohu věřit.
A i když mi chybí způsoby Dánů a jejich hlad po životě a boji,
Nikdy nenaštvi Ubbu a nikdy, nikdy s ním nebojuj.
osud pohnul mým saským srdcem z určitého důvodu.
Ubba se s armádou vrátil z Irska.
- A má flotila je kde? - Opustili Londýn před několika dny
a jsou skoro tady, pane.
Ale osud je vše.
THE LAST KINGDOM S01E05
Pane! Pane! Kdy budete potřebovat pomoc?
Mildrith!
- Oddo? - Mildrith, díky Bohu.
- Co tu děláš? - Musíš jít se mnou.
Mír je u konce. Jsme v obležení.
- Od kdy? - Musíš se rychle sbalit.
Dánové tu můžou být kdykoliv.
Nemůžu s tebou jít.
Ano, můžeš. Musíš.
- Pokud je s mírem konec, co s Uhtredem? - Mildrith,
Dánové porušili dohodu.
Zabili jsme všechny rukojmí, které nám vydali,
a oni udělají to samé.
Pokud Uhtred přežil, pak jen jako zrádce, Dán.
Ne.
Nehledě na to, už to tady pro tebe není bezpečné.
Musíš jít se mnou.
Mildrith, prosím tě, kvůli tvému dítěti.
Nebojte se o nás, paní!
Půjdeme s dobytkem do kopců.
Odejděte odsud!
Všechno cenné zakopu.
Netahejte za to. Roztrhnete to.
Zjistěte, co to drží.
Kolik za toho koně?
Není na prodej.
Dám ti za něj dvojnásobek.
Ve stříbře.
- Vyplavilo to někoho živého? - Ne na mé pláži.
Bůh si vzal stovky těch bastardů.
I když se říká, že další stovky zakotvily nahoře na pobřeží.
Tví přátelé?
Měli byste vzít rodiny do bezpečí.
Ertwit.
Je určitě po tobě.
Malý Ertwit. Malý Ertwit.
Tak doufejme, že nebude mít po mně i zdraví.
Jsou tady.
- Oddo? Wulfhere? - Pane.
Budeme teď čelit těžké době.
Nikdy neodpočívají.
Máme pochodovat společně, pane, nebo se rozdělit?
Rozdělit. Oba pojedete k řece Severn čelit Ubbovi.
já pojedu na jih za Guthrumem.
Neměli bychom jít všichni k Severnu, pane?
Jestli vyhrajeme první bitvu, Dánové se už nebudou zajímat.
Wulfhere, i ve vítězství si nemůžeme být jistí počty přeživších.
Některé Guthromovy lodě to zvládnou ke břehu
a nemůžu ho nechat procházet se po Wessexu.
Musíme mu čelit.
Oddo, pokud se někomu z nás podaří nepřítele rychle porazit,
- vyrazíme tomu druhému na pomoc. - Ano, pane. Zajisté.
Připravte se.
Můj Bože, děvče.
Pěkné pole na zorání.
Ach, lepší než ječmen.
Lepší než ječmen.
Bože, holka! Lepší než ječmen!
Jo!
- Jo! Lepší než ječmen! - Pane!
Pane! Odpusť, pane.
Nikdy předtím se to nestalo.
Přísahám, že už se to nikdy nestane.
- To byl její nápad. - To nebyl!
- Kde je moje žena? - Nebyl to vůbec můj náp...
- Kde je moje žena a dítě? - Pane, počkej. Počkej, pane!
Je s panem Oddou mladším.
- Oddou? - Ano, pane.
Odvedl paní a všeho syna.
Šla s ním dobrovolně, pane, aby ochránila dítě.
- Mého syna? - Ano, pane. Máte syna.
Je to hezký malý kluk.
Vypadá jako jeho otec.
Měl bych ti uříznout koule za znásilnění.
- Ano, pa... ne, pane, prosím. - Nezajímáš mě ty, tvoje žena,
tvoje děti ani tvoje děvka.
Pane, nutil mě to dělat s příslibem peněz.
Byl to falešný příslib, pane. Nemám peníze.
Budu potřebovat odpočatého koně, jídlo a pití.
Ano, pane. Váš kůň byl vrácen. Je ve stáji.
Můj dům není tvůj dům.
Ne, pane. Omlouvám se, pane.
Má země není tvá.
Ještě jednou ze mě udělej hlupáka, a zabiju tě.
Ano, pane.
A užiju si to.
Věřím, že ano.
Odejdi.
Uhtred,
syn Uhtred.
Myslím, že máme převahu.
Máme převahu, pokud počítáš farmáře a ženy, pane.
- Bojíš se jich, Leofricu? - Nebojím, i když někteří ano.
Není o to strachu. Je to o strategii.
Držíme výhodnou pozici. Musí přijít za námi.
A pokud se rozhodnout čekat, pane?
- Proč by měli? - Protože jsme tu izolovaní na kopci.
- Máme málo zásob. - To oni nevědí!
Budeme vyčkávat a držet pozice.
Se štěstím Alfréd vykopne Guthruma a poskytne nám posily.
Prozatím zůstaneme.
Na tomto kopci.
Pane.
Shromažďují se a pozorují.
Jsou na kopci, ale nechci čekat.
Tak kdy mám zaútočit?
Vrhnu runy.
Storri, budu potřebovat jasnou odpověď.
Dám vám ji.
Mám pro vás odpověď, pane.
Podívej.
Tohle jsme my na úpatí jejich kopce.
Oni jsou nahoře.
Ale to není výhoda.
Tohle je pírko z jejich tábora.
Suché a vybledlé.
Voda teče z kopce, ne do kopce.
Máte mít své přání, pane. Brzký útok je dobrý.
- Jsou slabí. - Vzdají se nebo zemřou.
A pak se přesuneme do středu Wessexu.
Štítová hradba!
Postupujte!
Jedna! Dva!
- Blíží se jezdec na koni! - Stát!
Jdi a přiveď lorda Oddu.
Staršího!
Je to Uhtred.
- Jak mohl přežít? - Zeptáme se.
Hrabě Uhtrede. Báli jsme se, že vás zabili.
Že ne, je zázrak nebo něco méně božského.
- Kde je? - Co? Co?
Kde je moje žena a dítě?
- Je, je v bezpečí! - Přivedl jsi ji sem?
- Je v bezpečí, neslyšel jsi ho? - Je bezpečí.
- Vzal jsem ji do bezpečí, nic víc. - Mildrith je s mou ženou
na mém území a v mém domě, kde dřív šťastně žila.
Dej pryč tu dýku!
Přísahej, že ses jí nedotkl.
- Nic takového neudělám. - Přísahej!
Pane?
Odděláš tu čepel z mého pána a uděláš to teď hned.
Hajzlíku!
Máš moje slovo, že Mildrith ani tvému synovi nebylo ublíženo.
Přísahám. Udělej, co říkám.
- Zrada, ale co můžeme čekat? - Dost už těch vnitřních sporů a hádek!
Všichni se rozejděte. Hned!
Tvá žena zůstává mou kmotřenkou.
Měl bys mému synovi děkovat, ne mu vyhrožovat.
Přijď za mnou, až budeš uvažovat jasně,
a vysvětli mi, proč ještě dýcháš a jsi hloupý!
Vrátil ses z mrtvých a nezměněn.
Jediné, co jsi měl udělat, bylo sesednout z koně
a zeptat se: "Neviděli jste mou ženu?"
To by byla lepší volba, ano.
Pak by se mladý Odda neposral.
- Viděl jsi ji? Je v pořádku? - Ano, je v pořádku.
To dítě, ale...
- Je nemocné? - Ošklivé.
- Jako jeho otec. - Hůř.
- S tím nejmenším penisem. - Jako jeho otec.
Jestli ho chceš vidět, hajzlíku, pak odjeď tou cestou, kterou jsi přijel.
Myslím to vážně.
Jsme tady uvěznění na kopci. A tady taky zemřeme.
- Co říká Odda? - Odda je slušný chlap,
ale jako bojovník má lstivost a hrozivost jako ovce.
Držíme kopec, svah.
Té výhody se nevzdám.
Ale jídla je málo, pane,
- jak dlouho můžeme čekat? - Jídlo najdeme.
Na kolik dní máme jídlo?
- Dva, tři, čtyři? - Dost času na to, aby Alfréd přijel.
Sám jsi řekl, že bouře zničila většinu Guthrumových lodí.
- Ale ne všechny. - Ale snad dost.
- Takže čekáme? - Domluveno. Na čas.
Dáme Alfrédovi tolik času, kolik bude možné.
Nabídnu vyjednávání.
Zatímco budou vyjednávání probíhat, vyšleme několik loveckých oddílů.
Alfréd přijde.
Těch vyjednávání s Ubbou se zúčastním.
Nebyl jsi pozván.
Je to mé právo.
Jestli byli ostatní rukojmí zabiti, jak přežil?
Jako dítě ho unesli Dánové a přežil.
Uděláme dobře, když ho napodobíme.
Napodobíme?
Nebo poslechneme, co chce říct, pane, to mám na mysli.
Lorde Ubbo.
Mohu vám představit lorda Oddu z Wessexu.
Vypadá to, že není setkání, kterého by ses neúčastnil.
- Není vás víc? - Lorde Ubbo,
Odda je generál, kterému Alfréd věří nejvíc.
Seru na to, kdo to je.
Musí se jen vzdát.
My se nevzdáme.
- A co teda? - My se nevzdáme.
Ale vyzývám vás, abyste se vrátili na své lodi.
Guthrum možná mír porušil,
ale není nutné, aby Ubba udělal to samé.
Nevrátíme se na naše lodi.
A já se nehnu z tohoto kopce.
Ve Wessexu nemáte co dělat.
Co udělám je, že vás zabiju.
Můžete to zkusit.
Guthrumova flotila je pryč.
Njord povstal z hlubin
a stáhl Guthrumovu flotilu na dno moře.
Lžeš.
Viděl jsem flotilu umírat a její muže se potápět.
- Storri, co říkáš? - Pane, já nevěštím Guthrumovi.
Předvídám tobě.
Storri je muž, co měl v zadku větev.
- Ani to nepředvídal. - Ne, to je lež.
Všechno to jsou lži. Koukni se mu do očí.
Příště zemřeš ty, Ubbo.
- A já to vím. Hodil jsem runy. - To je ta největší lež!
Jarl Ragnar Neohrožený je s bohy a ti se na tebe zlobí.
Nechal jsi jeho vraždu projít bez odvety.
Pomstění jarla Ragnara není moje záležitost!
To je na jeho synovi.
- Příště zemřeš ty, Ubbo. - Tak se mnou bojuj!
A uvidíš, kdo zemře příště!
- Bojuj se mnou! - Pane, vyjednáváme.
Už neřekneš ani slovo.
- Už neřekne ani slovo. - Ne, neřekne. Radši ne.
Už neřeknu ani slovo.
Domluvili jsme.
Ty chytrácký poseroutko.
Storri.
Storri!
Co teď?
- Kde jsme skončili, ve sračkách? - Teď máme čas.
Jak to? Jestli je to možné, teď nás ten chlap chce zabít ještě víc.
Měli bychom zaútočit.
Moji muži jsou dobří muži.
Přestože půlka z nich je ozbrojena srpy, tak jsou.
Srp může zabíjet.
- Jak dobře znáš Ubbu? - Ubbu znám od jedenácti let.
Je to nejlepší bojovník, jakého jsem kdy viděl.
Ale je obezřetný.
Vždy naslouchá bohům.
Podněcoval jsem ho, jen aby začal pochybovat.
Chvíli to zabere, než se pochyby rozptýlí.
Máte svůj čas,
ale znovu říkám, měli bychom zaútočit.
Když zaútočíme, obklíčí nás.
Mí muži zemřou. Všichni.
Znám každého.
Doufal jsem, že je tenhle kopec a Alfréd zachrání. Zachrání nás.
Alfred nepřijde.
Jídlo nevydrží,a Ubba to ví.
Zdá se nevyhnutelné, budou mít Wessex.
Co kdybychom my obklíčili Dány?
- Jak? - Spálíme jim lodě.
I kdyby měli jen tři nebo čtyři, poběží k ohni.
- Pak zaútočíme. - Nebudou seřazení.
Žádná štítová hradba.
Budeme je pobíjet dřív, než si všimnou, že tam jsme.
- Kdo založí požár? - Já.
Sám.
Ale potřebuji vaše slovo, že zaútočíte hned,
jak se ohně rozhoří.
Máš ho mít.
Jestli uspějete, pane, zachráníte Wessex.
Když uspěje, zapálí lodě, určitě to mezi Dány způsobí paniku.
Takový je záměr.
Jak nejlépe tu paniku využijeme?
Může být ten útok úspěšný?
Nebylo by lepší z kopce utéct?
Můžeme se vrátit do Winchesteru bez ztráty jediného muže.
Až na Uhtreda.
Otče.
Jestli je to, co Uhtred říká o bouři, pravda,
a Guthruma flotila je zničena,
měli bychom spojit síly s Alfrédem.
Dost dobře ho můžeme potkat na cestě.
Pak všichni půjdeme proti Ubbovi.
Jako strategie to dává smysl.
Dal jsem mu své slovo.
Zemře a ty se můžeš nazývat hrdinou.
Ostatní jsou tu.
Musíš se rozhodnout, co jim řekneš.
Svolal jsem vás, abych vám řekl, ať připravíte své muže.
Všechny. Do jednoho.
Brzy se dáme na pochod.
- Pochod, pane? - Hrabě Uhtred se nabídl,
že rozptýlí Dány.
Pokusí se zapálit několik jejich lodí.
- Odešel? - Ano.
- Sám? - Ano.
Jestli se mu povede je rozptýlit, dáme se na pochod.
- Kterým směrem, pane? - Připravte své muže. Nic jim neříkejte.
Lorde Oddo, se vší úctou,
- nic jste nám neřekl. - Řekl jsem, ať připravíte muže.
- Připravíme na bitvu? - Připravte své muže, oba dva.
Jděte.
Připravte se.
Na řece nic nevidím.
- Brzy bude svítat. - Neumíš mluvit?
Dobrá.
Lodě hoří!
- Co se děje? - Chopte se kýblů a sudů!
Lorde Oddo, jsme připraveni. Ale k čemu?
Zvládl to.
Podívejte. Zapálil ty lodě.
Zaútočíme!
Pane? Pane, jsi vzhůru?
- Pane? - Co?
Lodě hoří!
- To on. Vím to. - Ano.
Ty jsi je viděl umírat na kopci.
- To jsi neviděl oheň? - Říkal jsem to.
Vidím jen to, co runy dovolí.
- Kolik lodí shořelo? - Nevím. Mnoho.
Mají něco v plánu. Musejí mít.
Pane?
Tam.
To je on.
Ty! Uhtrede Ragnarsone!
Ty!
To se mě bojíš?
Muž proti muži!
Udělám ti místo.
Budeš se mnou bojovat?
Jsi synem Ragnara Neohroženého?
Nebo jsi zbabělec?
Budu s tebou bojovat, Ubbo, když to chceš,
ale zemřeš.
Doneste mu štít.
Jsi polonahý, pane. Bude ti zima.
Nebude to dlouho trvat.
To ty jsi založil požár?
To museli být bohové.
Zlobí se na tebe.
Do první krve nebo na smrt?
Vstávej. Vstávej!
Ty Sase!
Jdi do Valhaly, pane.
Štítová hradba!
Teď ty pancharty zabijte.
Přivažte je.
ať tvoří řetězec.
Svažte jej pevně.
Držte je pevně.
Kdyby něco, nažeňte je do řeky.
Tohle dostaň do žaludku, smrade.
Bůh ví, že si to zasloužíš.
Lord Odda je raněný.
Těžce.
Dodržel své slovo.
To ano.
Je to dobrý muž.
Dobrý hrabě.
Chci, aby byl Ubba pohřben se svou sekyrou.
Jeho sekyra je pryč.
Mladý Odda ho chce rozsekat na kusy.
Ne, to se nestane.
- On by s ním udělal to samé. - Je to Ubba...
To nejbližší ke králi, co Dánové mají.
Dohlédnu, aby byl pohřben.
Ty máš před sebou úkol.
Půjdeš přímo za Alfrédem, poklekneš u jeho nohou
a řekneš tomu panchartovi, že jsi zachránil Wessex.
Ne, půjdu za Mildrith.
Když to neuděláš ty, udělá to nějaký jiný kretén.
A bude odměněn.
Muži to viděli. Ví, co jsem udělal.
Oni to Alfredovi poví.
Já musím vidět syna.
Jsi sráč.
Kulový pytel.
Je to to nejlepší, co můžete udělat?
Vsuvka?
Pane.
Chci vám poděkovat, že jste mě neopustil.
Vím, že jste měl i jinou volbu,
rozumnou volbu.
Pojedu na vaše pozemky za Mildrith a svým synem.
Dnes jsi Alfrédovi dobře posloužil.
Děkuji, pane.
Kdo je tam?
Odpusť mi.
Byla jsi příliš krásná na to, abych rušil.
Ty mě můžeš vyrušit. Okamžitě.
Uhtred, syn Uhtredův.
Jenž je synem dalšího Uhtreda a ten dalšího.
Má zdědit království.
Dohlédnu, aby se to stalo.
Zítra nebo pozítří pojedeme domů
a pak do Winchesteru.
- My tři. - Ano.
Půjdu k Alfredovi a ten mi padne k nohám.
- Opravdu? - Opravdu.
Co?
Minimálně nás osvobodí od toho dluhu.
A my postavíme velkou síň a budeme slavit.
To bych ráda.
Ráda bych nechala Uhtreda pokřtít ve Winchesteru.
Otec Beocca by mohl obřad provést.
Potěšilo by ho to.
Uhtrede, tak to chci.
Bůh je dobrý, Uhtrede.
Opatroval tě.
Přivedl tě ke mně domů.
Můj meč mě ochránil.
Věř mi.
Bůh je dobrý.
Ještě se neutkali v bitvě.
To je dobře.
Mluvit budu jen já.
Alfréd uslyší jasnou zprávu.
- Jaká je nálada v táboře? - Dobrá, pane.
Muži se mají dobře.
- Mají strach? - Ne, ne víc než obvykle.
Já...
Obávám se, že je nepodněcuji,
že mě nevidí jako válečníka.
Pane...
Pane, to je Odda.
Co se děje?
Mladý Oddo.
- Neseš noviny. Kde je tvůj otec? - Byl raněn v bitvě.
Ve velké bitvě u Cynuit, pane.
Ale mám pro vás dar.
Ubba je mrtvý.
Jeho armáda je poražena.
- To je... je to pravda? - Je, pane. Před dvěma dny.
Chvála Bohu. Chvalte Ho.
Potom tedy je Wessex zachráněn.
Na chvíli ano.
Guthrum nebude mít jinou možnost než uzavřít mír.
Zastoupíš svého otce mezitím, co se bude zotavovat.
Jeho pozemky a další budou tvé.
Wessex je zachráněn.
Všichni kráčí do paláce.
Oslava.
Musí být. Oslavují modlitbami.
Přestaňte!
Věřím, že za to můžeš ty.
Velká síň je již plná!
Není už další místo!
Prosím, král vám všem děkuje za příchod,
- ale musíte se modlit tady venku. - Otče Beocco!
- Palác je plný! - Otče Beocco!
Pivo a jídlo bude
- pro všechny... - Otče!
Uhtrede?
- Ty jsi tu přede mnou? - Ano, jsem i se svým dítětem.
- Chvála Bohu, jsi naživu. - Samozřejmě, že jsem naživu.
- Proč bych neměl být? - Byl jsi rukojmí ve Werhamu.
- Mysleli jsme, že jsi mrtvý. - Ne, otče. Byl jsem v Cynuitu.
Bojoval jsem v Cynuitu.
Oni to neřekli?
Musím vidět Alfréda.
- Co je to? - Nic.
Jsem si jistý, že to nemůže být momentálně vyřešeno.
Uhtrede!
- Musím vidět Alfréda. - Ne, Uhtrede, Alfréd odpočívá!
Uhtrede, prosím!
Uhtrede! Prosím!
Nemůžeš rušit modlitby!
Uhtrede!
Uhtrede, tvůj meč!
Odpusťte mi, ale řekli mi, že věříte tomu, že jsem mrtvý?
Uhtrede, toto není vhodný čas.
Otec Beocca věřil, že jsem mrtvý,
a přesto jsem před pár dny bojoval v Cynuitu s lordem Oddou.
Spolu s lordem Oddou jsme vymysleli bitevní plán.
- To vám ten chlapec neřekl? - Uhtrede, přestaň.
Možná bys to nyní rád řekl.
Oddo, nic neříkej.
Možná bys rád popsal, jak zemřel Ubba.
Pane, rád bych pozval tohoto šlechtice
aby se k nám přidal k děkovným modlitbám.
Abych poděkoval? A za co?
Za vítězství? Za smrt pohana?
- Kdo si myslíte, že zabil pohana? - Nemůžu tě zachránit.
Bojoval jsem s Ubbou, muž proti muži a zabil jsem ho!
Byla to jeho sekera proti mému meči!
Tomuto meči!
- Je tu někdo, kdo by to popřel? - Uklidněte se.
Všichni se uklidněte a buďte potichu.
Slyšel jsem toho dost.
Řekl jsi toho dost. Toto není vhodné.
Nyní odlož svůj meč,
- a pamatuj si, kde je tvé místo. - Pane, snažím se vám říct...
Narušil jsi můj klid.
Narušil jsi klid Krista
a přinesl jsi zbraně do posvátného místa.
- Pane, říkám vám pravdu. - Půjdeš rovnou do dvora,
a vyčkáš tam na můj rozsudek!
Rozsudek? Za co?
- Neudělal jsem nic špatného. - Budeš zticha!
Budeme...
Budeme pokračovat s minutou ticha, abychom znovu nalezli klid.
Toto vyrušení nemůže být ponecháno bez potrestání.
Musí být zabit.
Mír s tebou, má drahá.
Proč nejsi schopen uvažovat,
- že bys ukázal trpělivost? - Jediné, co očekávám, je spravedlnost.
- Ale ta přichází k těm, kteří mají víru. - Teď není vhodná doba mluvit o víře.
Právě teď je ta doba.
Je teď, když je potřeba.
Nechci to slyšet.
Jsi až moc pohlcen zlobou.
Je v tobě špatný duch, který musí být zažehnán.
Měl by ses obrátit k Bohu.
Budu se za tebe modlit.
Pokora, to je to, co potřebuješ.
To, co já potřebuju, ženo, je spravedlnost!
- Jsi střízlivý? - Mírně.
Budeš se plazit.
- Cože, zase? - Za mnou.
Vždyť jsem akorát utekl z kláštera.
Hrabě Wulfhere.
Myslím, že znáš tohoto ubožáka.
Už jsme se potkali.
Král mě poslal tě potrestat spolu tady se šlechticem.
Jeho žena by si přála,
abych vytáhl tvé vnitřnosti skrz tvůj smradlavý zadek.
Aelswitha je vždy vynalézavá.
Má paní, máte jít za Aelswithou pro útěchu. Čeká v kapli.
Víš, jaký je trest za tasení meče před králem?
Pokuta?
- Bez pochyby tučná a pro církev. - Smrt.
Ale Alfréd je milosrdný.
Nebudeš viset... dneska ne.
Chce tvé ujištění, že dodržíš mír.
- Jaký mír? - Jeho mír, ty hlupáku.
Nezáleží na tom, že jsi zabil Ubbu.
Ale na čem záleží, je, že Odda mladší si přisvojil zásluhy.
Pokud by jeho otec podlehl svým zraněním,
Odda se stane jedním z nejbohatších mužů z Wessexu,
a lidé budou chtít chválit jeho statečnost.
- Mojí statečnost. - Ani hovno.
Slunce nyní svítí z prdele Oddy mladšího a je oslepující.
Rozumíš mi?
Dobře.
Teď se budete kát.
- Cože se budu? - Plazit.
Oblečeš se jako holka, půjdeš po kolenou a budeš ponížen.
Nebudu se plazit.
Potom se splní Aelswitě přání a zadkem ti vytáhnu vnitřnosti.
Co z toho bude?
Na kolena.
Nyní se budete plazit až k paláci,
kde políbíte kříž
a lehnete si tváří k zemi.
- A potom co? - Bůh a král vám odpustí.
Jděte.
Jděte!
Já to povedu.
Ale budeš mi dlužit.
Cože?
Och, pane, jsem hříšník!
- Nedívejte se na mě! - To jsi!
Jsem hříšník, pane, největší, jakého jsi kdy viděl!
Poznal jsem ženy, pane,
- mnoho a mnoho žen! - Šťastnej prevít.
Žen všech velikostí.
S velkými prsy či s malými.
Mačkal a líbal jsem všechny!
Odpočíval jsem
na krásných poprsích žen, ale zlých, zlých žen, můj pane.
Odpusť mi!
Už, si nepamatuji, s kolika ženami jsem byl,
ale vím, že to byla přesně polovina počtu prsou, které jsem mačkal.
Och, Bože, miluju prsa!
Pošli mi anděla, pane!
Abys ji mohl přeříznout?!
Prsatého anděla, aby mě vedl!
Už žádné dívčí služebné v mých komnatách, pane.
Prosím.
Žádám tě.
Musíš si lehnout a políbit kříž.
Polib můj zadek.
Ty a tvůj Bůh.
Uhtrede.
- Uhtrede, zastav! - Odjíždíme odtud.
Nemůžeme.
Odjíždíme. Sbal se.
Brzy bude tma a bude křest.
- Je to důležité. - Můj syn nebude pokřtěn.
Žádný kněz mu nebude šeptat lži do jeho uší
- a potápět ve vodě. - Přestaň, přestaň! Jsi naštvaný!
Bude pohan jako jeho otec!
- Proč to říkáš? - Zůstaneme tuto noc, ne déle.
Najdu si tě ráno.
- Kam jdeš? - Pít a kurvit se.
Miluju prsa!
A ceníme si jemnějších tvarů cecků.
Malá prsa, zvládnutelné cecky, pěkné, dychtivé, nadšené cecky.
Jemné, obalené cecky, cecky, díky kterým se cítíš jako doma.
Jako štěně nosu.Vděčný, horlivý, vnímavý na dotek.
Co tvoje kolena?
Nemůžu se tomu smát.
Není tu žádná spravedlnost. Jen církev.
To jsi věděl.
Slyšel jsem, že sloužíš mladému Oddovi.
Přešel jsem z otce na syna stejně jako půda.
Nemůžu zůstat ve Wessexu.
Máš ženu a dítě, kterého ses nemohl dočkat.
Kam bys šel?
Odda se bojí, že ho zabiješ.
Řekni mu, že bych mohl.
Říkej mu to každou noc, než půjde spát.
Musím získat bohatství, ale tady je to nemožné.
Dánové, si vezmou, co vidí.
Tak to potom uděláme.
Staneme se Dány a budeme plenit.
Budu tě budou následovat.
Muži, které jsme cvičili, a ostatní z Cynuitu tě budou následovat.
Říkáš, že máme přepadávat?
Najdeme majetek a vezmeme si ho.
- Tady ve Wessexu? - Ne.
Nebudeš kadit na vlastním stole.
Cornwall.
Vezmeme si to od Britů.
Neříkej ano.
Zatím ne. Přemýšlej o tom.
Já udělám to samé.
Proč by měl být Odda odměněn a my ne?
Pane.
Vítejte.
Neočekával jsem vás doma tak brzy.
- Křest proběhl v pořádku? - To je pěkný strom.
- Dobrý den, má paní. - Mizerný den.
- Kde byl pokácen ten strom? - Na vrcholu hory, pane.
- Na mém pozemku? - Ano, pane.
Beru ho do Wigulfova mlýnu na štípaní.
- Koupil si ho? - Naštípe ho, pane.
Potřebujeme... potřebujeme trámy na opravy.
- Platí tím, že ho naštípe. - Potřebujeme trámy,
- proč si to samy nenaštípeme? - Vždycky to dělá Wigulf, pane.
Takže jestli půjdu za Wigulfem, tak mi řekne,
kolik stromů rozštípal a ty my ukážeš trámy?
Kolik stojí takový strom?
- 8, 9 šilinků? - Nejsem si jistý, pane.
- Kolik ti platí za moje trámy? - Pane, je to jeden strom.
- Kolik ti zaplatil? - Paní, prosím.
Kolik ti zaplatil za moje trámy?
- Uhtrede, ne! - Ty buď zticha!
Uhtrede!
To byla spravedlnost.