VRAKOVIŠTĚ ZAVŘENO ZÁKAZ VSTUPU
Tu neděli Raquel Murillové scházelo sotva pár vteřin,
aby zahlédla Profesorovu tvář.
A ten obrázek byl jedním z kousků,
který jí chyběl k dokončení skládačky s únosci
a ke vstupu do závěrečné fáze případu.
Už měla Ría.
Mě.
A co nevidět měla mít Berlína.
Profesor předvídal, že Raquel ty fotky získá.
Jako balíček, ze kterého jí postupně rozdával karty,
aby se inspektorka zabavila kompletováním celé sbírky.
Jedině jeho obrázek neměla nikdy najít.
Ale už nebyl tak anonymní ani neznámý.
Jeho obrázek se měl začít kreslit
jako hologram do policejních protokolů.
Nedořešená záležitost ho ohrozila na nejvyšší úrovni.
A teď, kdyby inspektorka hrála se svými kartami dobře
a získala Profesorovu tvář, hra by skončila.
Šach mat by byl nezvratný.
Překlad: Mejsy Korekce: Yusek
LA CASA DE PAPEL 8.díl - Horká studená válka
NEDĚLE 12:06 HOD.
Alison Parkerová.
Chcete raději zachránit Alison Parkerovou než osm studentů?
Ano, jsem si jistá.
Taková bezcitnost, ani nezapochybovala.
Když je člověk schopný se takto rozhodnout bez zaváhání,
nenacházím slov.
50 HODIN OD PŘEPADENÍ
Život osmi španělských dětí
má menší cenu než život anglické dívky, to je do nebe volající.
Alison Parkerová je Španělka, má dvojí občanství.
Když se vezme v úvahu, že na prvním místě jsou rukojmí,
je třeba přemýšlet o roli inspektorky Raquel Murillové.
Nevím, jestli stačí na vyjednávání takového kalibru.
Má u policie rozsáhlou kariéru.
Psycholožka, kriminoložka… Co ještě chcete?
Má vynikající životopis.
Problém je, že inspektorka Raquel Murillová
zrovna podala trestní oznámení na domácí násilí.
- Paulo! - Jak to souvisí s její prací?
Muselo se to odrazit na jejím duševním stavu.
Pravděpodobně bere léky, je psychicky nevyrovnaná…
Právě mluvila se svým otcem.
Paulo, zlatíčko, proč nepovíš mamince,
na co se tě ptal tatínek?
No tak.
Jestli chci bydlet s ním a s tetou.
A cos mu odpověděla, miláčku?
Že jo.
Broučku, ale…
víš, že když budeš bydlet s tátou, uvidíme se mnohem míň než teď, že?
Stejně jako teď. Nikdy nejsi doma.
Podívej, Paulo.
Maminka nechce, abys bydlela s tátou, protože….
Protože táta není hodný a hodně mi ublížil. Chápeš?
Táta je hodný.
Ne, broučku, táta není hodný.
To není pravda, táta mi to řekl.
Řekl jí, že je to lež.
Že budeš vykládat podobný blbosti.
Chci bydlet s tetou.
Ale zlatíčko…
Tvoje teta Marta je třeštidlo.
Není správné, že ti to říkám, protože taky jsem její maminka.
Ale má mozek z hadru, jako tvůj králík Eugenio.
Mami.
To stačí.
Nestav ji proti její tetě, prosím.
To je dobrý.
Miláčku, víš, co uděláme?
Půjdeme na hamburger. Chceš?
S kečupem?
S kečupem a s hranolkama.
A až dokončím tuhle práci,
odjedeme na Kanárské ostrovy.
Na pláž, náš holčičí plán. Co ty na to?
Jestli to je holčičí plán, hlásím se taky.
Tak jo, jdeme.
A taky na čokoládovou zmrzku.
Čokoládová zmrzka, platí. Chceš čokoládovou zmrzlinu…
Otázky o tomto útoku, který udržuje zemi v napětí, se hromadí.
Kdo jsou únosci?
Měli v úmyslu zůstat uvnitř?
Chtějí jen peníze nebo je to protest proti finančnímu systému?
Jak dlouho můžou vydržet, než se policie rozhodne dostat dovnitř?
Proč policie nepůjde dovnitř?
Protože zamkneme zevnitř.
Pěkně pálivý, co?
Nepůjdou dovnitř,
protože nikdo ve Španělsku nebude chtít, aby tam šli.
Copak uspořádají referendum?
- Fajn. - Takže…
Rok 2011.
Skupina mladých lidí
začíná obsazovat Puerta del Sol,
nejvýznačnější náměstí v celém Španělsku.
Nakonec se tam shromáždilo víc než 20 000 lidí.
Hnutí 15-M?
Přesně tak.
Kdyby komukoli z nás řekli,
že se 20 000 lidí utáboří
na měsíc na Puerta del Sol, aniž by policie zasáhla,
nikdy bychom tomu neuvěřili. Řekli bychom, že je to nereálné.
Ale bylo to tak.
A policie nezasáhla.
Proč?
Protože celé Španělsko bylo na straně té mládeže.
Ale ta mládež měla stany a my máme pistole.
- Drobný rozdíl. - To je pravda.
Politika je politika.
Prachy jsou prachy.
Sangría je sangría.
Ne, ne, v Srbsku kvůli tomuhle policie zasáhne.
Živeli, kamarádi.
- Ne, nedělej to! - Živeli, živeli!
To je ale čuně!
My…
budeme odolávat, chyceni v té pasti na myši,
stejně jako odolávali oni na náměstí Puerta del Sol.
A odolávání vždycky vzbuzuje sympatie.
- A jestli to nezabere… - Máš svoje publikum, co?
Nic, promiň, pokračuj, pokračuj.
Díky.
Jestli to nezabere,
policie bude vědět, že máme útočné zbraně,
bude vědět, že máme výbušniny.
Žádná elitní jednotka nedokáže rozlišit rukojmí od lupičů.
Žádný ministr vnitra
nevydá příkaz k zásahu, žádný.
A to proč?
Protože jsou tam nezletilí.
ŠPANĚLÉ, DRUHOŘADÍ OBČANÉ
Vybrat život Alison Parkerové namísto osmi dětí bylo vaše rozhodnutí.
Řekl jste mi, že rozvědka za to ponese následky.
Takže jděte ven
a sdělte tisku, že jste to byl vy a vaši kamarádíčkové z CNI.
Zpravodajská služba nemůže dělat taková prohlášení.
Ale buďte klidná.
Premiér je dobře informován a máte podporu celé vlády.
Podívejte se, na podporu vlády vám kašlu.
Mně záleží na tom, aby mi věřila moje dcera a moje matka,
a ne na tom, aby mi věřil pan premiér.
Inspektorko, ti lidé nikdy neměli v úmyslu propustit Alison Parkerovou,
ani těch osm nezletilých.
Byla to past.
Ale jestli dovolíte, něco vám řeknu.
Až to všechno skončí, nikdo si na to nevzpomene.
Je to…
Jako španělská reprezentace.
Je jedno, jak fotbalový šampionát zahájí.
Když to zdárně dotáhnete ke šťastnému konci,
stanete se hrdinkou země.
Ale jestli za sebou necháte pár mrtvol,
budeme všichni vyřízení.
Velmi se omlouvám za svoje chyby.
A jsem vám plně k dispozici.
Ale jestli chcete, abych odešel…
Suárezi, chci, aby se všichni zapojili.
Chci okamžitě výsledky forenzních testů Seatu Ibiza.
A zprávu podzemní zásahové jednotky. Co je s tou zprávou?
A především, pane Prieto,
chci, aby mi zpravodajská služba řekla, jak se ti lupiči hodlají dostat ven.
Mám jednu otázku, Profesore.
Jak se odtamtud dostaneme ven?
Tunelem.
To je ten mistrovský plán?
Na to policie přijde do dvou minut.
To jo.
Podívejte.
Toto je…
Státní tiskárna peněz a cenin při pohledu shora.
Jakmile vejdete dovnitř,
přinutíte rukojmí kopat právě tady.
V kotelně.
To je přesně 13 metrů od kanalizace.
13 metrů?
Na tu vzdálenost nás odhalí každý georadar.
Je to tak?
Je to tak.
Georadar má dosah asi 15 metrů.
A pokud ne, zachytí seizmografem vibrace sbíječky. Proto…
si budou myslet, že utečeme tudy.
Ale my tamtudy neutečeme, že?
Ne.
Ven se dostaneme druhým tunelem.
Tunelem…
který oni neuvidí.
Protože je 26 metrů od jakéhokoli sanačního potrubí
a především proto, že už je hotový.
Jen se musí prorazit tady,
z trezoru číslo tři.
Kdo ten tunel udělal?
Nechal jsem ho postavit před pěti lety.
Ne.
Jakmile prorazíte tunel z továrny,
najdete 486 metrů…
už vykopaných až do…
hangáru…
který už mám připravený.
Ne.
- Klobouk dolů. - A kalhotky taky.
Všechny trezory…
mají taky opancéřovanou podlahu, ne?
Přesně tak.
První vrstva je z oceli a druhá ze železobetonu.
Navíc se tam nedá použít žádná sbíječka.
Musí se to udělat ručně, autogenem a laserem.
Kolik metrů?
16 centimetrů oceli.
80 centimetrů železobetonu.
Nakonec, země.
Celkem 6,7 metrů.
Brnkačka.
Pořádná díra.
A jak dlouho bude trvat udělat tu díru?
10 nebo 12 dní.
Doba, co budeme uvnitř.
A vytiskneme
přibližně 200 milionu eur denně.
2,4 miliardy.
Paráda!
- Dělej! - Profesore!
Forenzní potvrdilo přítomnost amoniaku a alkoholu
na palubní desce, na potazích, na skle.
Vlastně v celém autě.
Zpráva uvádí, že ty přípravky byly použity
sotva pár minut předtím, než jsme přijeli.
Což znamená,
že někdo, kdo je spojený s tou bandou,
tam byl skoro ve stejnou dobu jako my.
Co je s tím žebrákem?
Ani stopa.
Zkontrolovali jsme dopravní kamery
a kamery z nákupních center poblíž, ale nikde nic.
I když máme jednu dobrou zprávu.
Podařilo se získat otisk prstu z knoflíku, který jsi našla v Ibize.
Jeho majitel má záznam v rejstříku. Posílají nám jeho složku.
Pozor, všichni mě dobře poslouchejte.
Potřebuji, abyste na pár minut odešli ze stanu.
Všichni, kromě subinspektora Rubia.
Bude to jen pár minut, kolegové, děkuji.
Díky.
A kromě CNI.
Myslíte, že to byla náhoda, že ten chlap,
ten žebrák, dorazil na vrakoviště před námi?
Ne, to nebyla náhoda.
Mezi námi je krtek.
Co budeme dělat?
Najdeme ho.
Přišla policejní složka.
Klid.
Nic se neděje.
Klid.
Odpočívej.
Nehýbej se.
Klid.
Nic se neděje.
Hned se vrátím.
Jste v pořádku.
Není tam žádná infekce. Výborně.
37,6.
To není problém.
40, problém.
37,6, není problém.
Za války jsem se staral o hodně mužů.
Muž pečuje o muže.
Není problém.
Nic se neděje.
Mónico.
Jak ti je?
Líp.
Co tady děláš?
Teď se můžu vyspat, ale chtěl jsem vědět, jak ti je.
- Je tady horko, co? - Ano.
Zdá se, že chybí i kyslík.
Jestli chceš, můžeš si odpočinout tady, mně to nevadí.
Bude stačit, když si na chviličku sednu.
Tak jo.
Ano. Ano, ano.
Andrés de Fonollosa.
V současné době je na něj vydán zatykač.
Klenotnictví, dodávky, aukční síně.
Majetková kriminalita.
V elektronickém pase nemá záznam o výjezdu ze země.
Určitě má nějaký falešný.
Taky se nic neví o jeho rodině ani přátelích.
Naši informátoři nevědí, kdo to je.
Neexistuje žádná adresa, žádná nájemní smlouva, žádný trvalý pobyt.
Jedině mě napadá, abychom si promluvili s jeho spoluvězněm.
Seděli spolu sedm měsíců ve věznici Soto Real.
Dobře. Vyřiď papíry, aby ho přivedli do stanu co nejdřív.
Počkej, počkej.
To není všechno.
Nejzajímavější je zpráva z forenzní psychiatrie. Mám ti ji přečíst?
Máme před sebou egocentrického narcistu
s bludy o velikášství.
Svolal jsem vás sem,
abych vám sdělil něco málo o tom, jak se věci vyvíjejí.
A abych umlčel fámy.
Prokazuje naprostý nedostatek empatie.
Povídá se, že slečna
Mónica Gaztambide
zemřela, a to není dobré.
Fámy vyvolávají
nejistotu,
úzkost.
Proto je chci umlčet.
Ve skutečnosti slečna Mónica, vaše kolegyně, byla popravena.
Výstřední osobnost s tendencemi k megalomanii,
která mu brání rozlišovat dobro od zla.
Ale taky se chci s vámi
podělit o další zprávy.
Dobré zprávy.
Protože pravdou je,
že toto přepadení pěkně šlape.
Šlape jako hodinky.
Má velký smysl pro čest
a patologickou potřebu působit dobrým dojmem.
Především na neznámé lidi.
Proto vám chci…
poděkovat, musím poděkovat
všem těm, kteří…
nám propůjčili svoje dovednosti
a spolupracují s námi.
Zvláště jednomu člověku.
Panu Torresovi.
Pane Torresi.
Paco.
Paquito.
Don Francisco Torres.
Tento muž tiskne bankovky už 27 let.
A dnes překonal svůj vlastní rekord.
Protože za 40 hodin vytiskl…
Řekni, kolik jsi vytiskl, Torresi, řekni to.
311 milionů euro.
Řekni to pěkně nahlas, hrdě, ať to všichni slyší.
311 milionů.
311 milionů euro!
311 milionů euro,
"pin, pan, pin, pan".
On sám!
Ovšem s pomocí mých kolegů.
Navíc je skromný.
Díky, pane Torresi, díky.
Děkuji všem.
Pane Torresi, víte, co jste?
Jste zatraceně nejlepší rukojmí měsíce.
Přesně tak, prosím o potlesk, který si zaslouží…
pro pana Torrese!
Do toho!
No tak. Ať je vidět, jak moc ho máme rádi!
Jste génius.
Ať je vidět, jak moc ho máme rádi!
Díky.
Protože dobré zprávy nikdy nechodí samy,
byl bych rád, abychom ho přivítali,
tak jak si zaslouží,
prosím o nezapomenutelný potlesk
pro dona Artura.
Generálního ředitele, který nakonec unikl nebezpečí!
Díky, Paco.
Můžu s vámi mluvit v soukromí, prosím?
Chci, abys všechno o tomto individuu pustil do tisku, všechno.
Proč?
- Proč? - Ano.
Ten chlap z toho dělá zatracenou show.
Jako kdyby to byl film.
Uvidíme, co si teď bude Španělsko myslet,
až uvidí, že ten excentrik zadržuje a míří pistolí
- hromadu mladistvých. - Raquel.
Nemyslím, že si získáte veřejné mínění,
když řeknete, že šéf únosců je excentrik.
Tato země excentriky zbožňuje.
Budete potřebovat něco víc.
Obchodování s ženami.
Nevyřešený případ kuplířství.
Něco, co lidi neodpustí.
Nedělejte to.
Raquel, nedělejte to, neklesejte tak hluboko, nedělejte to.
Pusťte to. Pasák.
S neuzavřeným případem o obchodování se ženami z východu.
Některé z nich byly nezletilé.
Propuštěn na svobodu za spolupráci s policií.
Navíc práskač.
Líbí se mi váš styl.
Půjdu do kanceláře všechno připravit.
Poslouchej. Ne, poslouchej mě, Raquel.
Máš v tom jasno, že? Budeme pomlouvat člověka.
Pomlouvat člověka.
- Ano? - Ano.
Podívej, Ángeli, propírají mě v televizních debatách,
v mezinárodním tisku jako tu největší mrchu v zemi.
A náhodou můj exmanžel využije tuto chvíli mojí slávy,
aby se zeptal mojí dcery, jestli s ním nechce bydlet.
Víš, co to znamená?
Že mě zbaví péče o dceru.
Že půjde za soudcem a řekne mu:
"Ctihodnosti, ta největší mrcha v zemi
nemůže vychovávat moji dceru."
"A navíc dcera chce žít se mnou."
Soudce ji nesvěří do péče
chlapovi, který tě týral.
Vždyť mi nevěří ani moje máma.
Myslíš, že mi uvěří soudce?
Já ti věřím, Raquel.
Já ti věřím.
Můžu svědčit v tvůj prospěch.
- Svědčit? - Ano.
O čem bys svědčil? Nic jsi neviděl.
A co kurva!
Copak nebudeme pomlouvat Fonollosu? Pak můžeme pomlouvat každého.
Sakra! A tvého manžela jako prvního.
A je to. Řeknu, že…
že jsem na tobě viděl modřiny.
Přesně tak, pod minisukní.
- Ángeli, minisukně nikdy nenosím. - To je jedno, kruci.
A zároveň se přiznám k té noci, co jsme strávili v horách.
Opakuju ti, že to nebylo v Cercedille, ale v Miraflores.
Promiňte, inspektorko.
Můžeme?
Co se děje?
Jedeme z vrakoviště. Vyslýchali jsme toho Rusa.
Nikolaj Dimitrijevič, hlídač.
Zdá se, že se ho nějaký muž vyptával
na to auto o hodinu dřív, než jste dorazili.
A mluvil rusky.
Podle popisu subjektu
by ten muž mohl být zároveň ten, který mluvil s Almansou.
Ten žebrák.
Přivezte toho Rusa sem.
Ať prověří všechny údaje o zločincích z východu.
A ať udělají identikit.
Chci všechny údaje o všech Rusech,
kteří byli vyslýcháni, zatčeni nebo obviněni, jasný?
Existuje pomocný program, který sestaví identikit tady ve stanu před tiskárnou.
Profesorův obraz byl tak anonymní jako nesložené puzzle o 1 000 kouscích.
Ale svědek mohl všechny ty kousky dát dohromady.
A Raquel, která nikdy nevěřila na sestavování portrétů,
by měla klíč k celé operaci.
Sakra. To je ale vedro.
Jessica.
Elena.
Denise.
Paula.
Elisabeth.
Aurora.
A Alison.
Omlouvám se, že jsem tě svázal tak pevně.
Sakra taky jsi mi mířila puškou na hlavu.
Co jsem měl podle tebe dělat?
Na to že jsi velvyslancova dcera jsi trochu rebelka, ne?
Tomu nevěř, je to druhá šílená věc, co jsem v životě udělala.
Jo? A co byla ta první?
Zapsat se tajně na tanec.
Sakra, to je teda úlet, co?
Dávej pozor, začneš tancem a nakonec se namočíš do něčeho, jako jsou housle.
A pak přejdeš na technoparty.
Táta mi vybral všechno na celej život.
Školu, univerzitu…
Dokonce i kolej, kde budu studovat postgraduál z diplomacie v Oxfordu.
Alison, tento příbor je na ryby.
Alison, ta sklenička ne.
Alison, budeš chodit hrát šachy.
A tak je to se vším.
Jasně.
A abys ho nasrala, zapíšeš se na balet.
Dala jsem se na tanec, protože táta tanec nesnáší.
A volejbal byl v sobotu.
A v sobotu nemůžu udělat nic, aby se to nedozvěděl.
Dobře.
Všechny si vemte svoje toaletní potřeby a půjdeme pěkně v řadě nahoru.
Baf.
O čem jste se bavili?
O ničem.
Něco o Oxfordu.
Slyšela jsem vás.
Ne, o mém životě.
Že můj táta rád poroučí.
Pozveš ho na ambasádu?
Koho?
Ría.
Ne.
Můj kluk se ti nelíbí?
Ne.
Mně se líbí jeho úsměv.
Tobě ne?
Ne.
Viděla jsem tě, jak si ho prohlížíš. Proč mi lžeš?
Není Río hezký?
Ano, je milý.
Vidíš, že se ti líbí.
O nic nejde, přiznej to.
Tak jo.
Ano, chodí se mnou.
Nejsem žádná vzteklá čubka,
která kouše, když se cítí nejistá.
Jestli si ráda hraješ,
budeme si muset hrát všichni, ne?
Běž pryč.
Jak dlouho jsi byl uvnitř?
Tři sexuální napadení.
šest předávkování drogami,
exhibicionismus.
Celkem 38 let ve vězení
a ještě vás čeká jeden soud, že?
Proč jste mě přivedli až sem?
S tímto mužem jste sdílel celu.
Vzpomenete si, s kým se stýkal?
S nikým.
Dobře, ale snad má rodinu.
Přítelkyni. Partnerku.
- Nevím. - Přátele.
Nezmínil se.
Tvrdíte mi, že se za sedm měsíců o nikom nezmínil?
Děje se něco?
Jestli se něco děje.
Vyprávěl vám o svém domově?
- Ne. - Ne?
O své čtvrti, vesnici, co já vím.
Musel mít v úmyslu se někam vrátit.
Nevím, nic neřekl.
Myslím, že moc dobře nechápete, jak to funguje.
Potřebuju, abyste mi něco dal.
Chápete?
Nitku, za kterou lze zatáhnout.
Přemýšlejte, prosím.
Je tu jedna věc.
Jaká věc?
Jen tak vám to neřeknu.
Jsem čtyři roky ve vězení.
- Potřebuju něco na oplátku. - Jistě.
Hele, neser mě.
-Ángeli. - Tohle není film.
Ty mluvíš a potom, dobře, uvidíme, se dohodneme.
Nejdřív zpívej a pak ti dám cukříček.
- Slyšel jsi mě? - Ángeli!
Klid.
Podívejte.
Podepíšu vám žádost pro výbor věznice Soto
o zařazení do nejnižšího stupně střežení.
Ale za dvou podmínek.
Ta první je, že nám tu informaci dáte hned.
Jestli je ta informace užitečná,
sdělím vám druhou podmínku.
Máte moje slovo, že vám zařídím vězení s nejnižším stupněm střežení.
Píchal si nějaký lék… každý den.
Mám tady jeho lékařskou zprávu, ale…
nepíše se v ní nic o žádné nemoci.
Jo, já vím.
Bylo to něco, co držel v tajnosti.
Něco degenerativního.
Vzpomenete si na název léku?
- Retroxil. - Jak ho sháněl?
Copak nevíte, že do vězení je snadné cokoli dostat?
V řitním otvoru.
A teď mi řekněte, co je ta druhá podmínka.
Dobrovolně podstoupíte léčbu - chemickou kastraci.
Jakmile o ni požádáte, podepíšu vám třetí stupeň.
- Ne? - Ne.
Suárezi, odveď ho.
- Jdeme. - Dala jste mi svoje slovo.
- Prolhaná děvko! - Jdeme.
Zjisti, na co je Retroxil.
Vystopuj každého zákazníka s neobvyklým nákupem
ve všech lékárnách ve Španělsku za posledního půl roku.
Jestli si to ten chlap píchá každý den,
musel se pořádně zásobit, než šel dovnitř.
Jenom ty.
Nemůžeme nikomu věřit, dokud nenajdeme krtka.
Domluveno.
Přivedl jsem toho Rusa, inspektorko.
Nikolaji.
Poslala jsem pro vás,
aby jste identifikoval muže z dnešního rána,
toho z vrakoviště.
Myslíte, že si vzpomenete na jeho tvář?
Dokážete sestavit portrét?
Bez problémů.
Ángeli.
Řekni ostatním, že můžou dovnitř. Pojďte se mnou.
Podívejte…
Dělám si velké starosti o svou studentku Silvii.
Protože je to dívka…
neobyčejně křehká.
A myslím si, že by se cítila víc v bezpečí se skupinou, chápete?
Se svými spolužáky.
Jaké předměty na škole vyučujete, profesorko?
- Já? - Ano.
Tedy…
- Filozofii, etiku. - Filozofii?
- Ano. - To je hezké.
Dějiny náboženství.
A taky…
- nějaké semináře. - Semináře o čem?
O životním prostředí, sexuální výchovu.
Což je velmi důležitá práce, že?
A když už jste odbornice,
snad mi pomůžete vyřešit problém,
který mám ohledně sexuality.
Vlastně bych vám rád vysvětlil jednu teorii.
Smím?
Ano, jistě.
Povídejte.
Napadlo mě to kvůli vtipům.
Vtipům.
Víte, že aby vtip zabral,
musí obsahovat část pravdy
a část bolesti.
Ano? Tak to jsem nevěděla.
- To je zajímavé. - To ano.
Přesně tak.
Znáte ten o migréně?
Ne.
Manžel přijde domů.
"Miláčku,
přinesl jsem ti aspirin."
A žena říká: "Ale mě nebolí hlava."
"Takže si zašukáme."
Uvědomujete si,
že spousta vtipů zobrazuje muže,
který chce za každou cenu přesvědčit ženu,
aby dosáhl sexu?
A žena je vždycky nucená, jako by se jí to nelíbilo.
Myslíte, že v tom všem je pravda?
Nemáte vy ženy stejné chutě, profesorko?
Chápu, že máme.
Možná ne stejně často, abych řekla pravdu.
Možná.
Ale řekněte mi, Silvia... Můžu ji zavést k…
Ovšem, Silvia.
Postavte se na chvilku, prosím.
Pojďte ke mně.
Pojďte.
Podívejte, támhle je Silvia.
Vidíte, je v pohodičce.
Ahoj!
Ahoj.
Pozdravte, profesorko.
Té dívce to určitě udělá radost.
Co se děje, Nairobi?
Seš v televizi.
Oslo.
Bylo mi potěšením, profesorko.
Kdykoli se vraťte, pobavíme se o etice.
Odveď ji.
Jdeme.
Myslím, že tenhle nos.
Almanso.
Jak to jde s identikitem?
Dobře, oba jsme se shodli na rysech.
- Brzy budeme mít jeho obličej. - Výborně.
Tato slova přinutila Profesora udělat něco, co si nikdy nepředstavoval.
Vyhledat policii, aby si zachránil svoji kůži.
Překlad: Mejsy Korekce: Yusek