Tokio se vrací!
K zemi!
Musíme otevřít dveře, kurva!
Střílejte na cíl! Střílejte na motorkářku!
Honem!
Ne! Musíme ji krýt, sakra!
- Únosce na dostřel. - Dva.
Tati, pozor!
Jednotko tři, za vámi, za vámi!
Kurva!
- Je to šílený. - Co?
Tohle všechno, tati.
- Tentokrát to dobře dopadne. - Tentokrát?
- Musí to dobře dopadnout. - Zasloužíme si to, ne?
Jasně že jo.
- Pomoc, pomoc! Prosím! - Lékárničku!
- Přineste tu pitomou lékárničku! - Zakryjte tu ránu!
Podívej se na mě!
Klídek, je to jen škrábnutí na boku, nic víc.
Na bok.
Opatrně!
Nemá díru po průstřelu, kulka je uvnitř.
- Nairobi! - Tady jsem!
Do prdele, on krvácí!
Jen klid, já mám krve na rozdávání.
Nevidíš, že jsem snědl spoustu jelit?
- Podržte mi ho. Berlíne, morfium! - Jen klid.
Tak se na to podíváme. Obvaz! Dám mu jednu injekci.
Nechte mě!
Jen klid.
Vypadni odsud, Denvere.
Počkej, počkej.
Dám mu další injekci.
Dýchej pomalu.
Pomaleji.
- Má strašně vysoký puls! - Obvazy!
A je to.
Jen klid, Moskvo. Klídek.
Jen klid.
Dostaneš se z toho.
- Dostaneš se z toho, co? - Jo.
- Jo? - Jen klid, Moskvo.
Klid, Moskvo.
Jen klid.
Klídek.
Má tři průstřely, Río, tři průstřely.
ÚTERÝ 19:35 h
105 HODIN PO PŘEPADENÍ
- Ty hajzle! - Raquel.
Rozvázal jsem se.
Mohl jsem utéct,
mohl jsem tě zabít, Raquel.
Stejně jsi nechtěla věřit tomu polygrafu, který jsi přinesla.
Tak sleduj, tohle je důkaz, že říkám pravdu.
Tímhle sis to právě podělal,
protože tě zašiju do basy na 80 let.
překlad: Yusek korekce: Mejsy
LA CASA DE PAPEL 2. sezóna - 7. díl - Závod s časem
Stoupni si.
Pomalu.
Ruce za hlavu. Otoč se.
Ani se nehni! Co to sakra děláš?
Stůj! Řekla jsem stůj!
Ruce za hlavu!
Už ani krok!
Raquel, já se nezastavím.
Budeš mě muset zabít.
Sakra.
Hajzl jeden, můj telefon!
Tři zásahy!
Dostal tři zásahy do žaludku.
Musíme zavolat doktora, sami nic nezmůžeme.
Teď je třeba zachovat chladnou hlavu, Tokio.
Nemyslím jen na Moskvu.
- Zavolám Profesorovi. - Profesor tam není!
Volala jsem mu snad stokrát. Není v hangáru, nevím, kde sakra je.
- Musíme zavolat inspektorce Murillové. - To nemůžeme udělat,
- vždyť víš, že to není součástí plánu. - Jakýho plánu?
Víš, jakej byl můj plán?
Zabít tě!
Ale teď Moskva umírá,
takže už mi znova neříkej, co není součástí toho pitomýho plánu.
Tady plukovník Prieto.
Chci mluvit s inspektorkou Murillovou, prosím.
CNI převzalo velení.
Plukovníku, tady Fonollosa. Rád bych se vás zeptal,
co máte na sobě, ale na tlachání nemám čas.
Právě jste napálili tři kulky do jednoho z našich mužů.
Chci tady mít chirurga a to hned.
Víte, co chci já?
Abyste mě už přestali srát.
Vytáhli jste Silene Oliveirovou z policejní dodávky
a dostali jste ji zpátky do Státní tiskárny.
Rozmístili jste výbušniny, které díky bohu nebyly funkční.
Vážně si myslíte, že jste v pozici, abyste mohli o něco žádat?
Z naší strany to byla čistá práce.
A přesto jste začali střílet.
Bylo by hezké, kdybyste tomu muži zachránili život.
Dobře mě poslouchejte.
Jestli mu chcete zachránit život,
vyneste ho neozbrojeného před hlavní vchod,
kde na něj bude čekat záchranka, která mu poskytne pomoc.
Našeho muže nevydáme, plukovníku.
V tom případě budete mít v bandě další mrtvolu.
Už jste našli inspektorku?
Děláme na tom.
Helsinky, jak to vidíš?
Není to kulka v noze.
Žaludek je moc špatné místo, Moskvo, moc špatné.
Potřebujeme chirurga.
Po pravdě, kolik máme času?
Hodiny.
11, 12, 13.
Ale bez chirurga nic nezmůžeme.
Kolik mám zásahů?
Tři, tati.
Tři.
Mám tam dole menší nepořádek.
- Moskvo… - Co?
Nechtějí sem pustit chirurgický tým,
ale budeme mít venku záchranku, která tě odveze do nemocnice.
Tak to můžete policii říct, ať jdou do hajzlu,
protože do vězení už se nevrátím.
Té zdi chybí tři směny kopání, abychom se dostali na druhou stranu.
To je deset hodin práce.
Dejte se do kopání
a já se pokusím vydržet, jasný?
Vydrž, tati, vydrž!
Ten tunel prorazím já, i kdyby to mělo být hlavou.
Dámy a pánové, mizíme odsud.
Došlo ke střelbě. Co se stalo?
Moskva je děravej jako cedník.
Tři zásahy.
- Kam? - Do břicha.
Myslím, že kulka nezasáhla játra. Víc nevím.
Jak to vidíš?
Pěkně blbě.
Ale Moskva říká, že nechce jít ven,
že za pár hodin prorazíme tunel.
Mám tady Srby,
budeme rovněž kopat z téhle strany.
Taky najdu ukrajinského doktora.
Každopádně musíte co nejdříve zmizet.
Odhalili mě, Andrési.
Nevím, jak dlouho bude policii trvat, než se tu objeví.
Něco nového?
Co se děje?
Co tady dělá?
Řekne mi někdo, co se sakra děje?
Vědělas, že Sergio Marquina alias Profesor je Salva,
mozek celého přepadení?
Muž, s nímž se už pět dní scházíš v baru.
Ano, zjistila jsem to před pár hodinami.
Ten muž ti zavolal.
Volal ti z policejní stanice v Canillas, kde byl zadržen.
O pár minut později jsi ztropila scénu,
abys ho odtamtud dostala a zničila jsi složku s jeho otisky.
Tehdy jsem ještě nevěděla, kdo to je.
Důkazy, které jsi zničila, ho identifikovaly jako muže,
který se vloupal do policejního vozu,
ze kterého vyhrožovali tomu Rusovi, aby nesestavil jeho identikit.
Muž, který setřel otisky z Ibizy, co jste našli na vrakovišti
a jemuž Ángel ukradl lžičku,
kterého jsi před nehodou obvinila.
Potom jsi toho muže vzala do domu té bandy v Toledu, je to tak?
A posadilas ho do mýho auta, v němž byl jediný důkaz,
který se z toho baráku dal získat a který by obstál u soudu.
Papíry z komínu a důkazy se ztratily.
Potom nechal inspektora Vicu?u v bezvědomí.
A když Ángel udělal svou práci a měl na něj podezření,
stáhla jsi ho z vyšetřování.
A na závěr ta pěkná historka, zatímco jsi zničila svého kolegu,
píchala jsi se šéfem té bandy.
Dobře, dobře.
Pro začátek, tenhle muž tady nemá co dělat.
Má zákaz přibližování,
takže jestli do pěti minut nebude 500 metrů ode mě,
nechám ho zatknout.
Nevěděla jsem, kdo to je.
A dokážu to.
Můžu vám říct, kde se ukrývá.
ÚTERÝ 22:15 h
TŘI HODINY PO PŘESTŘELCE
Cos to sakra udělal? Nechals mámu na kruháči?
Celej život se mi snažíš namluvit, že to byla pěkná svině.
- Bylo to buď ona nebo my. - Ty…
Nerozbiju ti hlavu, protože tě potřebujeme,
abychom se odsud dostali.
A až se odsud dostaneme…
ty a já nejsme nic.
Dva lidé, co se neznají, Denver a Moskva.
Kurva!
Může mi někdo laskavě vysvětlit, co je tohle za sračku?
Takhle ne, řekli jsme ruličky po miliónu, prosím.
Chci to mít pořádně, sakra.
Ještě několik hodin budeme tisknout bankovky.
Potom zastav stroje a smaž všechny registry.
Chci, aby všichni makali naplno!
Jdeme na to!
Už je to tak.
Slyšel jsem o dalším moc pěkném místě,
- ve Federálním rezervním systému. - Pojď sem na chvíli.
Jak je na tom Moskva?
Je stabilní.
- Ještě nám zbývá pár hodin, je to tak? - Jo.
Dáme tisknout bankovky v hodnotě 500?
Bankovky v hodnotě 500 jsou pro Rusy a pro snoby.
Já nejsem Rus. A připadám ti jako člověk bez vkusu?
- Berlíne… - Mám pochybný vkus…
Berlíne, mám tisknout nebo ne?
- Bankovky v hodnotě 100 a 200 euro. - Torresi!
Torresi.
Zastavíme stroje, vyměníme desky a budeme dělat
- bankovky v hodnotě 200 a 100 euro. - K službám.
Ráda přeskakuješ kaluže z kamene na kámen
a po každém tvém kroku se jeden kámen potopí.
Jdeš a u krajnice necháváš mrtvoly.
Koho napadlo přepadnout to obrněný vozidlo?
Tebe nebo tvýho přítele?
A tvůj přítel je teď mrtvej.
A tvoje máma taky.
Jsem si jistej, že sis uvědomovala
jakou bolest způsobuješ svojí mámě.
Myslela jsem, že už tě neuvidím.
- Co ti je? - Řekl mi to.
Že kudy jdu, tam za sebou nechávám mrtvoly.
Berlín mě vyhodil a já se zase vrátila.
A ohrozila jsem životy všech.
Musela jsem se sakra vrátit.
- A teď je Moskva mrtvej. - Moskva není mrtvej, jasný?
Dostane se z toho a všichni odsud společně odejdeme.
Jsem pitomá černá kočka, která přebíhá přes cestu.
Jsi černá panteřice.
Moje černá panteřice.
- Jak ti je? - Právě teď zatraceně dobře.
Nemáš ani zdání, jak strašně moc tě miluju.
Nemáš ani zdání.
Já tě taky miluju.
Chybělas mi.
Začneme odsud odnášet peníze.
Rychle, rychle!
Vy z té druhé místnosti taky!
Ariadno, Ariadno. Ariadno.
Ty ne. Pojď sem.
Polož to sem.
Denvere.
Musíš přestat, musíš přestat, tohle nemá žádný smysl.
Co?
Přestaň, nech toho kopání.
Nech toho kopání a běž přemluvit svého otce,
aby vyšel ven. Musí do nemocnice,
- nemůže dál čekat. - Odsud vede jen jedna cesta ven
a to tímhle tunelem. A já tou cestou půjdu společně s tátou.
A víš proč?
Proč?
Protože až se odsud dostaneme,
už na sobě nebudeš mít červenou kombinézu,
ale budeš v bílém, budeš nádherná.
A já tě budu čekat u oltáře.
A potřebuju, aby tam byl můj táta, aby stál po mém boku,
aby to viděl, aby mě vzal za rameno
- a zažil ten dojemný okamžik, chápeš. - Jo.
Nepřestanu, nepřestanu.
- Tak co, dáme se do práce? - Do práce!
- Jdeme na to? - Jdeme na to.
- Chybí už jen kousek! - Už tam skoro jsme, sakra!
- Už jen kousek, Río, už jen kousek! - Ani ne dva metry!
Přemýšlela jsi nad mým návrhem?
Krátký ale vášnivý románek…
v tropech?
A pořádné dědictví.
800 miliónů euro pro tebe.
To je to nejmenší, Berlíne.
Líbí se mi nápad jet s tebou někam daleko.
I když mě moc mrzí, že umřeš.
Budeš překrásná vdova.
Ano, ano…
My dva se musíme vzít, co? Ariadno?
Nikdy jsem nebyl v bílém.
V noci.
Co říkáš na pláž pod širým nebem,
divoký obřad se spoustou světel
a spoustou ohně?
Nádhera, ne?
Jak to vidíš?
Vezmeš si mě, Ariadno?
Samozřejmě jsou lidé, kteří si myslí,
že žít s umírajícím člověkem je nuda.
Ale to se pletou, je to přesně naopak.
Je to jako jít smrti vstříc.
Jet autem bez zapnutého pásu.
Jet na motorce bez přilby.
Potápět se bez kyslíkové bomby.
Definitivně zahodit zábrany, nemít žádné hranice.
A pít.
Co na to říkáš? Malí Berlínci běhající po pláži?
Dělám si srandu.
Takže na té adrese, kterou jste nám dala,
se domníváte, že má pan Marquina
operační centrum, v té moštárně, že?
Ano.
- Co to je? - Sklad.
Nic tam není. Vrak auta,
spousta starých krámů, ale ani stopa po operačním centru.
Jste si jistá, že jste nám dala správnou adresu?
Samozřejmě. Byla jsem tam.
A co jste tam dělala?
Milovala jsem se.
Naše první pravidlo znělo žádná jména
ani osobní vztahy.
Profesor si představoval přepadení bez projevů sympatií,
ale když jsem ho tam viděla, jak se na mě směje,
uvědomila jsem si, že byl spíš jako otec,
kterého jsem nikdy neměla.
Čemu se směješ, čahoune?
Tvým nápadům.
Utekla jsi a zase ses vrátila do Státní tiskárny.
Však víš.
- V převleku za policistku. - Jako James Bond.
To muselo policajty vážně nasrat.
Třese se.
Moskvo, Moskvo!
Je bílý jako sníh ve Stalingradu.
Má puls 35.
Potřebuje transfúzi, přines plazmu.
- Moskvo. - Jdeme. - Už běžím.
- Krevní skupina 0-. - Hej, hej.
Tady, tady. Moskvo, hej…
Vrať se. Už je to dobrý, jsi zase s námi.
No tak.
Už je to dobrý. Jsi v pořádku?
Vrať se. Už je to dobrý, jsi s námi.
Jsi s námi.
STŘEDA 7:02 h
11 HODIN PO PŘESTŘELCE
Jak to jde s tunelem?
Už to skoro máme.
Zlato, zlato.
Drahá…
Proč si trochu neodpočineš, co?
- Vážně? - Dobře.
Jdeme.
Dragane, dolů.
Inspektorko.
Obávám se, že inspektorka se vám nemůže věnovat.
Je vyšetřována pro možnou spolupráci
na přepadení a maření soudní moci.
Ale to už přece víte, ne? Máte s ní důvěrný vztah.
Víme, kdo jste, Salvo. Nebo spíš, Sergio Marquino.
Takže už není nutné, abyste používal ten modifikovaný hlas.
Plukovníku Prieto.
Máme tu muže, který umírá díky vašim výstřelům.
Jestli sem okamžitě nepošlete lékaře, tak zpečetíte jeho osud.
Jediný, kdo zpečetil jeho osud, jste vy.
Jemu a všem lidem, kterým ničíte život
tímhle přepadením, včetně vaší kamarádky inspektorky.
Jak to může snést vaše svědomí?
Podívejte se, jestli chcete, tak si potom dlouze a plodně promluvíme
o stavu mého svědomí a také o tom vašem,
ale teď potřebujeme lékaře.
Žádné potom nebude, pane Marquino. Víme, že jste nedaleko odsud.
A známe polohu ze třech retranslačních vysílačů,
které zaznamenaly hovory, kdy jste volal inspektorce
během posledních pěti dnů.
Prohledáme každý dům.
A když to budete nejméně čekat, zaklepeme vám na dveře.
Takže to přestaňte komplikovat a vzdejte se.
Jak už jsem řekl inspektorce, vzdát se nikdy nebyla naše volba.
Budu tady na vás čekat.
Ne všichni lidé nám dovolí vstoupit do svých domovů.
Spousta lidí je na jejich straně. Jsou to hrdinové z televize
a my je chceme dostat za mříže.
Zavolejte soudci Andrademu a požádejte o soudní příkaz.
Nemůžeme vyrazit dveře 10 000 bytů.
Mluvíme o poloměru 850 metrů, takový dosah mají retranslační vysílače.
- Musíme zúžit okruh. - Tak dobře, zúžíme okruh.
Ale zavolejte soudci Andrademu a požádejte o soudní příkaz.
Vidím, že máte vše pod kontrolou,
takže moc dobře nerozumím tomu, co tady vlastně dělám.
- Jsem zatčená? - Ne, inspektorko, nejste zatčená.
Vyšetřujeme vás.
- Dobře, tak já jdu. - Inspektorko.
Ještě než půjdete, potřebuji, abyste odevzdala
svůj odznak a pistoli.
Teď mi můžete napíchnout telefon, jestli chcete.
Počkej, počkej.
Běž tam, já ti zatím seženu novou kombinézu.
Ahoj.
Ari.
Proč jsi překazila plán útěku?
Kvůli Denverovi?
Praštila jsi Artura, protože s ním něco máš?
- Mónico, přinutil tě k tomu? - Ne.
Proč s ním seš?
Protože ho miluju.
Protože ho miluju, vím, že… to může znít absurdně,
možná se ti to bude zdát šílený, ale je to tak.
Je to tak, Ari.
Je to poprvé, co se mi někdo…
dívá do očí a je to upřímné.
On mě doopravdy miluje.
A ty?
Proč jsi s Berlínem?
Jen kvůli přežití.
Myslela jsem, že zabíjí lidi.
Že tě taky zabili.
Myslela jsem, že jedině tak se můžu zachránit.
Pojď sem.
Berlín se mi hnusí, strašně se mi hnusí.
A teď si ten blbec myslí, že k němu něco cítím,
že prožíváme románek.
Chce, abych si ho vzala, až se odsud dostaneme, abych se o něj starala.
- Je nemocný. - Já vím.
A uděláš to?
Bude to jen rok, co já vím, budeme…
Cestovat po světě, žít jako králové.
Budeme jezdit na přepychová místa, nic víc.
Tisíce lidí přijímají takové nabídky každý den.
Ari.
Ale stojí ti to za to?
Zbudou mi všechny jeho peníze.
Ten chlap mi zkurvil život, Mónico, zkurvil mi ho.
Denně beru čtyři prášky na uklidnění,
abych snesla jeho přítomnost.
Znásilnil mě!
Až bude po mém boku a nebude se moct hýbat
a bude závislý jen na mně, řeknu mu, jakej je to hajzl
a jak moc mi ublížil.
Hovory uskutečněné podezřelým
během posledních pěti dnů byly zachyceny
těmito třemi retranslačními vysílači, které se nachází tady, tady a tady.
S výjimkou hovoru, který uskutečnil z policejní stanice v Canillas.
Měl jsi pravdu, je to dost velká oblast.
Gómezi, požádejte telekomunikační společnost,
aby triangulovala signál k vymezení oblasti působení podezřelého.
Vše by bylo jednodušší, kdyby tady byl Ángel.
Ten jediný zná přesnou polohu toho úkrytu.
Inspektorka se nacházela na okraji propasti
a snažila se udržet rovnováhu, aby nadobro nezmizela v jámě.
Přemýšlela nad tím, jak směšné a absurdní bylo,
že se během pár minut z inspektorky stala podezřelá.
Rozhodla se udělat to, co jí matka tolikrát říkala:
honit lupiče.
překlad: Yusek korekce: Mejsy