Podívej, to jsou Pauliny fixy s okousanými vršky,
- stejně jsi je okusovala i ty. - Díky, mami. Dej mi je.
V den naší první schůzky jsem přišla o 25 minut dřív.
Zavolala jsem mu a řekl mi, že právě vychází.
Tak zatím.
Sešli jsme se tady, v Hanoji.
Přišel pěšky a netrvalo mu to déle než pět až sedm minut.
Taková škoda, jednou narazíš na upřímného člověka.
A proč potřebuješ vědět, jak dlouho mu to trvalo?
Abych věděla, jak daleko byl od té kavárny.
5 AŽ 7 MINUT CHŮZE PŘIBLIŽNĚ 500 METRŮ
Za tento časový úsek mohl ujít maximálně 500 metrů.
Přibližně.
Místo, kde se schovává, je v této oblasti.
Musel projít některou z těchto ulic, aby se dostal do kavárny.
A jsem si jistá, že ho zachytila nějaká bezpečnostní kamera.
Musím to zúžit, dej mi další.
Získám záznamy z této oblasti
a pokusím se zrekonstruovat jeho cestu.
Jsi si jistá tím, co děláš?
Mami, musím toho muže za každou cenu najít.
Buď opatrná.
Máme těžce raněného muže. Dostal tři zásahy
do břicha a už uběhla spousta hodin.
- Kde je? - Ještě mi bude trvat,
než ho odtamtud dostanu. Nevím, jak dlouho.
Poslyš, policie je mi na stopě.
Pro ně je to bezpečné?
Oni už to ví a souhlasili se svým podílem.
Ten tvůj bude deset miliónů.
Potřebuji sadu na břišní laparotomii,
volumetrický dýchací přístroj a chirurgické vybavení.
- Dokážeš to? - Postarám se o to.
STŘEDA 9:36 hod.
14 HODIN PO PŘESTŘELCE
Dobrý den. Jsem inspektorka Murillová.
Potřebuji záznamy z bezpečnostní kamery umístěné venku,
ty ze dne 23. října.
- Tu máte. - Děkuji.
Na shledanou.
Děkuji.
Už jsi něco zjistila?
Začínám sestavovat cestu, kudy šel do kavárny.
Podívej, tohle mi rozdělí oblast na tenhle trojúhelník.
Pokud přišel do Hanoje tudy,
znamená to, že jeho skrýš je hodně blízko, v téhle oblasti.
Musím zase pryč, mami.
Většina hovorů se uskutečnila z této oblasti,
takže se musel pohybovat těmito ulicemi.
Chci, abyste prošli záznamy bezpečnostních kamer z této oblasti,
požádejte o soudní příkaz.
Centrálo, spojte mě s inspektorem.
Překlad a korekce: Yusek. Mejsy
LA CASA DE PAPEL 2. sezóna - 8. díl
Řekl jsem to klukovi.
Co?
Co jsem ti udělal.
Že jsem tě opustil na tom kruháči v Martorellu.
Vrátil jsem se tam,
protože se mi zdálo, že jsi čistila čelní skla
na tom semaforu.
Nasedl jsem do auta a jel jsem.
Hodiny a hodiny.
Protože jsem chtěl napravit svojí chybu.
Nemluv, odpočiň si.
Ukázal jsem tvojí fotku každému, kdo tamtudy procházel.
A teď si tvůj syn…
řekl mi, že mě nenávidí.
Ne…
Tvůj syn… tě má moc rád.
Nezáleží na tom, co ti řekl, když byl naštvaný.
Vím, že tě má rád.
Ale já si to zasloužím.
- Připravil jsem ho o matku. - Ne.
Ne, zachoval ses správně.
Máš úžasného syna.
Silného,
Ušlechtilého…
A je takový…
Díky tobě.
Dělal jsem, co se dalo, zlato.
Udělal jsem z něj trochu ztřeštěnce.
Nikdy jsem nebyl tak šťastný…
jako ten den, kdy jsem tě poznal.
Jestli teď musím někam jít,
chtěl bych, aby to bylo tam, na vesnickou zábavu.
Tančili bychom spolu.
S měsícem…, pod barevnými světly.
Miluji tě.
Omlouvám se, promiň mi to.
Promiň mi to.
Je mi to moc líto.
To mě je to moc líto.
Strašně moc.
Co je? Co je?
- Co to děláš? - Poslouchej.
Slyšíš to?
- To jsou oni. - To jsou oni.
- Kolik myslíš, že schází? - 30 nebo 40 cm?
- Vždyť jsem ti to říkal. - Tak do toho, zaber! Jo!
Profesore!
Jsme tady.
Jsou… Jsou tady, jsou tady.
Jsou tady.
- To jsou oni, sakra! - Do toho, ještě naposledy!
Profesore!
Drahá, propíšeš to až na zeď.
Mami, kde jsou klíčky od tvého auta?
To auto už hodně dlouho nikam nejelo.
Tak teď přišel čas na projížďku.
- Profesore! - Promiňte…
- Denvere, Denvere. - Co je?
Mónico, řekni tátovi, ať vydrží, že už tam skoro jsme,
- že už tam skoro jsme. - Pojď nahoru.
Co je? Mónico, teď nahoru nepůjdu.
Poslouchej mě, Denvere, Denvere.
- Co je? - Pojď nahoru.
Musíš jít hned nahoru.
Rozumíš?
Teď nahoru nepůjdu.
Ještě ne.
- Denvere, přestaň, přestaň! - Teď nahoru nepůjdu!
Ne!
Chybí už jen kousek, Mónico.
Poslouchej mě, musíš jít hned nahoru.
Slyšíš? Podívej se na mě, když teď nepůjdeš nahoru,
tak budeš litovat po zbytek svého života. Běž nahoru.
Pojď nahoru.
Pojď.
Jdeme.
Rychle, rychle!
Jsem tady, tati.
Musíš vydržet už jen chvíli, dokážeme to.
Že jo, Río? Kopeme jako blázni.
Už je slyšet Srby, co jsou na druhý straně.
Jasně.
Buď v klidu.
Tati, já…
- Co? - Já…
To, co jsem ti řekl…
že tě nenávidím…
To k tobě necítím.
Nemůžu tě nenávidět.
Dobře. Jen klid.
S mámou jsi udělal to, co jsi musel.
Nemůžu tě nenávidět.
- Mónico. - Co?
Dám ti 300 miliónů, když si ho necháš.
Tenhle kluk je pěkný číslo.
Přivedl jsem ti ho sem.
Ale…
- Teď pojedu na dovolenou. - Jasně.
- Dávej na něj pozor. - Jo.
Dámy a pánové,
ještě jsem se nepředstavil.
Agustín Ramos.
Bylo mi potěšením.
Mám tě rád.
Já tě mám taky rád, tati. Strašně moc.
A nemám v plánu tě nechat odejít. Río, přines všechny podělaný výbušniny,
který nám zbyly, protože ten tunel za každou cenu vyhodím do vzduchu.
Ne.
Jestli ten tunel vyhodíš …
tak nás všechny pohřbíš.
Tati.
Je třeba jít dál.
- A pamatuj... - Na co?
Neohlížej se zpět.
Dobře.
- Nevím, jestli to dokážu. - Mám tě rád.
Já tebe taky.
Mně chyběly tvé rty,
tak jsem se poprvé rozplakal,
proklínal jsem, že jsem tě kdy poznal
a milovat tě nepřestal.
Chtěl jsem si tě za ženu vzít,
bez lásky štěstí mít,
z pistole jsem vystřelil
a osud mi smrt přidělil.
Marío, jsi můj život, má láska.
slíbil jsem, že se vrátím,
ale nepřišel jsem,
dopadla mě policie.
Marío, jsi můj život, má láska.
Milovat tě nepřestanu,
ztratil jsem tě díky kulce,
neuvidíme se nikdy více.
Všechny obchody v oblasti se shodují,
inspektorka Murillová zabavila záznamy bezpečnostních kamer,
které jsou pro vyšetřování klíčové.
Nezvratný důkaz, že spolupracuje s lupiči.
Musíme aktivovat protokol zásahu,
okamžitě.
Svolejte svoje nejlepší muže.
A co rukojmí?
Co Alison Parkerová a mezinárodní protokol, a co bezpečnost občanů?
Plukovníku, mají zbraně velkého kalibru,
kontrolovaný přístup k výbušninám,
rukojmí oblečené do stejných kombinéz a masek jako lupiči.
Nedokážeme je rozlišit.
Jít dovnitř znamená masakr a vy to víte.
Co navrhujete?
Nechat ty zločince utéct ruku v ruce s inspektorkou Murillovou?
Ano, nechat je odejít a chytit je venku.
Víte, kam nás zavedla bezpečnost občanů?
Chcete, abych vám to řekl?
K tomu, že jsme pro smích.
Nejen ve Španělsku, na celé podělané zeměkouli.
Televizní zpravodajství poloviny světa
sledují minutu po minutě tohle přepadení
jako by to bylo mistrovství světa.
Líbí se vám být v televizi s titulkem:
"Totální pitomci ze španělské policie
nechali vniknout uprchlou vězenkyni do Státní tiskárny peněz a cenin
jízdou na motorce."
Na motorce!
Líbí se vám být naprostým pitomcem?
- Promiňte… - Neprosil jsem se o váš názor.
Vláda právě vydala příkaz zasáhnout.
Ti mizerní hajzlové jsou tam uvnitř už 125 hodin
a jestli náhodou utečou, diskreditace této země bude absolutní.
- Promiňte. - Co?
Státní prokurátor vydal zatykač na inspektorku Murillovou.
Od této chvíle je to hledaná osoba.
Nezakryjeme ho?
Jen tak?
Snad bychom měli…
říct pár slov nebo něco, ne?
Otče náš, jenž jsi na nebesích,
posvěť se jméno tvé.
Buď vůle tvá jako v nebi, tak i na zemi.
- Přijď království tvé. - Co?
Přeskočils verš,
po "posvěť se jméno tvé" je přijď…
Copak na tom kurva teď záleží?
Jestli se chceš modlit, musí se to dělat správně.
Myslíš, že Bůh kontroluje, jestli to říkáš dobře nebo špatně?
Chléb náš vezdejší dej nám dnes.
A odpusť nám naše viny,
jako i my odpouštíme našim viníkům.
A neuveď nás v pokušení,
ale zbav nás od zlého.
Amen.
V životě nastanou chvíle,
ve kterých byste měli mít zatracené dálkové ovládaní,
abyste ho mohli stopnout.
I kdyby to bylo jen na pět minut.
Ale občas se věci dějí s neuctivou obscénností
a nedá se to nijak napravit.
Na jednu stranu, právě jsme pochovali Moskvu,
na druhou stranu, otevřeli jsme si cestu ke svobodě.
STŘEDA 15:35 hod.
125 HODIN PO PŘEPADENÍ
- Kde je? - Ve skladu.
Je mi to moc líto.
No tak, pojď sem.
Ta s tím mobilem.
Ahoj.
Můžeš jí říkat Stockholm, jestli chceš.
Není to všechno k pláči, co?
Běž támhle, no tak,
běž.
984 miliónů eur.
- 984 miliónů eur. - Jo.
Plukovníku, moji muži jsou připravení na zásah.
- Dobře. - Nové zprávy z tunelu.
Data z georadaru udávají, že jsou sotva pár metrů od kanalizační sítě.
V kanalizaci máme elitní jednotku.
Vstupujeme do hlavního sběrného kanálu.
Vzdálenost cíle: 300 metrů severně.
Rozumím. Čekáme.
Suárezi,
provedeme tuto operaci společně.
Použijeme taktiku obklíčení,
zmáčkneme je z boků, abychom je přinutili vlézt do té díry.
- Něco jako podělanej sendvič. - Přesně tak.
Zatlačit na ně zevnitř, aby vyšli ven
a počkat na ně v kanalizaci, takže nebudou moci ustoupit ani se krýt.
Máme je v pasti, ze které není úniku.
Teď už nám jen zbývá najít inspektorku Murillovou
a toho její přítelíčka.
Poručíku.
Honem, rychle, dělejte.
Právě jsme dorazili.
- Jednotko! - Pane!
- Připraveni? - Ano, pane!
Berlíne, ať všichni začnou přenášet peníze, už musíme vypadnout.
- Dobře. - Přijíždějí zásahové jednotky,
- chystají se vniknout dovnitř. - Jdeme na to.
Už jsme uvnitř.
Hajzle! Hajzle jeden!
Helsinky, najdu tě a zničím tě, přísahám.
Jakmile se odtud dostanu, budu se s tebou soudit, až se posereš,
za krutost, mučení a zločiny proti lidskosti,
hajzle.
Arturito, jdeme do tunelu.
Tvůj úkol je velmi důležitý, ano?
Ano.
Byla falešná.
Vstaň.
Pomalu.
Otoč se.
Teď se mnou půjdeš na komisařství.
A nepohneš ani vláskem, protože tentokrát tě už zastřelím.
Víš proč?
Protože jsem byla na dlouhé procházce po venkově
a měla jsem čas přemýšlet a litovat,
že jsem neodpráskla toho největšího hajzla,
- který mi zkřížil cestu. - Raquel, prosím tě.
Nezabiju tě hned, protože tě chci vidět 30 let ve vězení.
Tam…
se můžeš ptát koho chceš, co má na sobě.
Ani se nehni, stůj.
Stůj.
Stůj!
Stát!
Narodil se na Svátek práce.
Každé narozeniny, od té doby, co začal pracovat v dole,
říkal, že oslavu už má zorganizovanou,
pořádnou stávku.
A gumové projektily byly jeho dárky.
Tento rok to byly opravdové kulky.
Nejspíš, když se narodíš na špatný straně,
na špatný straně i zemřeš.
Jak se jmenuješ?
- Ne, Mónico. - Musím znát tvoje jméno.
Protože odtud odejdu s tebou.
Nevím, jestli zadními dveřmi, tunelem nebo se samopalem,
ale nechci se s tebou rozloučit.
A jestli se musím naučit střílet, naučím se to.
Navíc,
tohle dítě…
Tohle dítě bude potřebovat tátu.
Řekni mi svoje jméno.
Ricardo.
Tady podzemní jednotka, stále postupujeme kanalizací vpřed.
- Co je to za hluk? - Stůjte.
To je metro, linka šest, projíždí přímo nad námi.
Pokračujeme.
No tak, panstvo, nevzdávejte to!
Ať je vidět, že tady kouzlíme až do konce!
Uvnitř budeme mít rádiový a video signál přes satelit.
tak se zbavíme rušiček.
Pyrotechnici prorazí cestu vchodem z nákladového prostoru,
300 gramů zápalného termitu. Víte, co to znamená.
Takže Lobo, Ruizi,
budete nás jistit krycí palbou, pokud to bude nutné.
My ostatní, vnikneme dovnitř v řadě za sebou, nikdo nezůstává pozadu.
Makáme, makáme, makáme!
Pánové, tam uvnitř to bude drsný,
takže se budeme držet spolu, pohromadě.
- Rozumíte? - Ano, pane!
Jediný rozkaz
je nestřílet první, pokud jsou maskovaní.
Palbu opětujeme, když kdokoli zahájí palbu proti nám.
Jediný rozkaz je, že neexistuje žádný příkaz,
aby některý z těch parchantů vyvázl živý.
Je to jasné?
- Je to jasné? - Ano, pane!
Jsme připraveni, takže jdeme na ně.
Dělejte, dělejte, dělejte!
- Río. Río, jsi tam? - Ano, Profesore.
- Frekvence je zakódovaná. - Jak dlouho může trvat
- ji odkódovat? - Aspoň dvě hodiny.
Výborně.
Umístěte nálože.
- Dej mi k telefonu Berlína. - Hned to bude.
Pojď sem, prosím.
- Poslouchám. - Není mi dobře.
Co ti je?
Strašně mě bolí na prsou.
To může být panický záchvat, chceš anxiolytikum?
Pro mě by taky bylo mnohem jednodušší, kdyby se nic z toho nestalo.
Byla jsi jediná…
jediná skutečná slabina v dokonalém plánu,
v plánu, který byl dokonalý a už není. Víš proč?
Protože, i když všechno dobře dopadne,
i když všechno dobře dopadne, já už…
Budu v hajzlu.
Protože už tě neuvidím.
Myslíš, že jsem měl v plánu zamilovat se do inspektorky, která vede případ?
Už tě nechci poslouchat.
Nechceš mě poslouchat?
Proč mě nechceš poslouchat, Raquel?
Protože patřím k padouchům?
Naučili tě dívat se na všechno z hlediska kladných hrdinů a padouchů.
To, co děláme my, ti připadá správné, když to dělají jiní.
V roce 2011 Evropská centrální banka
vytvořila 171 miliard eur.
Z ničeho.
Stejně jako to děláme my.
Jen na úrovni.
185 miliard v roce 2012.
145 miliard eur v roce 2013.
Víš, kde všechny ty peníze skončily?
V bankách.
Z tiskárny přímo…
k těm nejbohatším.
Řekl někdo, že Evropská centrální banka je zloděj?
Nazvali to injekce likvidity.
A vzali ji z ničeho. Raquel, z ničeho.
Co je to?
To nic není, Raquel, je to papír.
Je to papír, vidíš?
Je to papír.
Vyrábím injekci likvidity.
Ale ne pro banku, dávám ji sem,
do skutečné ekonomiky,
do téhle skupinky
zoufalců, kterými jsme, Raquel.
Abychom tomu všemu unikli.
Ty nechceš uniknout?
Volá ti Ángel.
Co to znamená? Že se probral?
Jestli je při vědomí, pošle sem kolegy a objeví se tu do pěti minut.
Dobře, fajn, vezmu to a ty mu odpovíš, Raquel,
ale žádné pitomosti. Prosím, prosím.
Odpovíš
a přesvědčíš se,
že se probral, ano?
Prosím.
Ne, ne, nezvedej to.
Nezvedej to.
Můj telefon je napíchnutý.
Máš jiný?
- Kdo je to? - Raquel, Raquel Murillová.
Ángel se probral,
nechce, abychom někomu volali, dokud si nepromluví s vámi.
Předám vám ho.
Raquel.
Jak se máš?
Uklidni se.
No tak.
Uklidni se.
- No tak, Raquel. - Jak se máš ty?
Já? Hlavu mám jak pátrací balón, že necítím ani zadek.
Poslouchej,
viděl jsem v televizi,
že tě odvolali z vyšetřování.
Ano.
Neříkej nikomu, že jsem se probral, jasný?
Nejdřív za mnou musíš přijít.
Dobře.
Plukovníku, zaznamenali jsme volání na mobil Raquel Murillové,
ale k žádné komunikaci nedošlo.
Ať najdou původ toho hovoru.
Chci majitele mobilu a retranslátor, hned.
Musíš mě nechat jít promluvit si s Ángelem.
Jinak bude za 15 minut mluvit s policií
a řekne jim, kde jsi.
A já mu v tom můžu zabránit.
- Je to tvoje jediná možnost. - Prosím.
Jde o tvůj plán, o ten tvůj dokonalý plán, nepůjde do hajzlu.
Nech mě přemýšlet, prosím.
Není o čem přemýšlet, Sergio.
Jsem s tebou.
Před minutou jsi na mě křičela a kousla jsi mě jako zvíře.
Můžu ti důvěřovat?
Pojď sem, přistup blíž.
Překlad a korekce: Mejsy a Yusek