V čem spočívá význam lží?
Ne v tom, že je považujeme za pravdu.
Mnohem horší je, že když slyšíme dostatek lží,
nepoznáme, co je pravda.
A co potom?
Už zbývá jen zanechat nadějí, že pravda přijde,
a místo ní se spokojit
s pohádkami.
U těch není důležité, kdo je hrdina.
Chceme vědět jen jedno: kdo to zavinil?
MOSKVA 26. DUBNA 1988
V této pohádce to byl Anatolij Ďatlov.
Hodil se nejlíp.
Nadutý, protivný chlap, který té noci řídil směnu,
vydával rozkazy a neměl přátele.
Nebo alespoň vlivné.
Ďatlov teď stráví deset let
v pracovním táboře.
Jistě, rozsudek je dvakrát nespravedlivý.
Byli u toho větší zločinci než on.
A za to, co Ďatlov udělal,
si nezaslouží vězení.
Zaslouží si smrt.
Ale dostal deset let za "zločinné selhání při řízení".
Co to znamená?
Nikdo neví. A je to jedno.
Důležitější je,
že promluvila spravedlnost.
Protože potom
vypadá svět jako spravedlivý, příčetný.
V Černobylu nebylo nic příčetného.
To, co se stalo tam, co se stalo potom,
i to dobré, co jsme udělali.
Všechno.
Šílenství.
Inu... Už jsem vám řekl všechno, co vím.
Oni to popřou. Jako vždycky.
Vím, že vy se vynasnažíte.
ČERNOBYL 1. díl
Pripjať, Ukrajinská SSR O dva roky a jednu minutu dříve
Ljudmilo?
Soudruhu Ďatlove!
-Co se děje? -Nevím.
V turbínové hale hoří.
Turbínová hala.
Nádrž řídicího systému. Vodík.
Ty a Toptunov, vy pitomci jste zničili nádrž.
-Ne, to ne. -Je to nehoda.
Zachovejte klid. Nejdůležitější je...
-Vybuchla. -Víme.
Akimove, chladíme jádro reaktoru?
Vypnuli jsme ho. Ale regulační tyče stále fungují.
Nejsou úplně zasunuté. Odpojil jsem je.
Dobrá. Odpojím serva od bezpečnostní konzoly.
Vy dva zapněte záložní čerpadla.
Aktivní zónou musí procházet voda. To je nejdůležitější.
Zóna tam není. Vybuchla.
Vybuchlo to.
Je v šoku. Odveďte ho.
Víko je pryč. Materiál hoří. Já to viděl.
To se pleteš. Jádro reaktoru RBMK nevybuchuje. Akimove.
Neboj se. Všechno jsme udělali správně.
Něco... Stalo se něco divného.
-Necítíš kov? -Akimove!
Soudruhu Perevozšenko, co říkáte, je fyzicky nemožné.
Jádro nemůže vybuchnout. Určitě je to nádrž.
Marníme čas. Dělejte!
Dostaňte vodík od generátorů a do aktivní zóny pumpujte vodu.
-A co ten požár? -Zavolejte hasiče.
Haló, vojenská požární stanice 2?
Ano.
Co to tam u vás hoří?
Výbuch v hlavní budově mezi 3. a 4. blokem.
-Jsou tam lidé? -Ano.
Vzbuďte vedení. Zavolej jim.
Volám! Volal jsem náčelníka.
Vzbuď je, všechny. Vzbuď celý důstojnický blok.
-Hasiči. -Haló, Ivankovová?
-Ano, ano. -Volají vás do Pripjati.
-Haló? -Ano, já tě slyším.
Jeďte na atomku, na 3. a 4. blok.
Hoří tam střecha.
-Dnes nemáš službu. -Volají všechny.
Vojáky i civily. Pripjať, Polesskoje, Kyjev.
Něco velkého.
Mně se to nelíbí. Ta barva.
Pravik říkal, že to asi budou reflektory, nebo co.
Nejsou tam chemikálie?
Chemikálie?
Problém je střecha. Protože je na ní tér.
Takže bude hořet celou noc a strašně smrdět.
Ale nic horšího to není.
Jdi si lehnout.
Je válka?
-Kde je dozimetr? -Tady...
Tumáš.
To je nálet?
Co to do prdele je?
-3,6 rentgenu? -Víc to neukáže.
Ten dobrý je v trezoru. A nemám klíč.
Valeriji...
Obličej.
Pojď!
Skočím za Chodemčukem k čerpadlům.
Ty tady najdi Šašenoka. Je v 604. Běž!
Musíme všechny vyhnat.
-Sakra! -Hele!
Musíme do reaktorové haly. Výtah se rozbil.
Dvě patra nahoru a pak rovně.
Proč tam jdete?
-Kde je Chodemčuk? -Nevím. Kde je Viktor?
Pořád u čerpadel?
Počkej tu. Vrátím se.
Viktore?
Viktore.
Viktore, odvedu tě odtud. Vstaneš?
Chodemčuk...
Najdi Chodemčuka.
Tyče jsem spustil z druhého panelu.
-Pořád jsou nahoře. -Cože?
Zasunula se jen třetina, ale proč, to nevím.
Poslal jsem praktikanty do haly reaktoru, aby je spustili ručně.
-A co čerpadla? -Nemůžu sehnat Chodemčuka.
Nefunguje spojení.
Ser na telefon i na Chodemčuka.
-Pumpy běží, nebo ne? -Stoljarčuk!
Mně nefunguje panel. Volám elektrikáře, ale...
Na panel ti seru. Musím k reaktoru dostat vodu.
Padej tam, ať ty pumpy jedou. Běž!
-Co ukazuje dozimetr? -3,6 rentgenu.
-Ale víc to nenaměří. -3,6 není žádná hrůza.
Všechno jsme udělali správně.
Zapněte čerpadla!
Dělejte!
Vasiliji!
Vasiliji! Co je to?
Nevím, Míšo. Moc si s tím nehraj.
Připoj to. Honem.
-Necítíš kov? -Jo. Co to je?
Já nevím.
Ventily, Míšo. Ty ventily, rychle!
Ventily. Dělej.
Co chcete?
Musíme do haly reaktoru, spustit regulační tyče,
ale nejdou otevřít dveře.
Pochybuju, že tam ty tyče jsou. Nebude tam ani jádro.
Ne, ne, to se pleteš.
Akimov říkal...
Jdeme!
Ignatěnko! Vem tu hadici!
Dobře.
Dobře, klid.
Opravdu?
Akimov...
Tak uhni.
Rychle, rychle!
Jdeme!
Dělejte.
Hele...
Ljudmilo!
-Chceš jít s námi? -Kam jdete?
K železničnímu mostu, je tam líp vidět.
Kvůli těm sirénám stejně nikdo nespí.
Neměli byste tam chodit. Je to nebezpečné.
A proč nebezpečné?
Hoří. Je to tam a my jsme tady.
-Michaile! -Co?
Aha, promiň.
-Vasilij je tam? -Jo.
-Je to hodně zlé? -Ne, ne, říkal, že jen střecha.
Nikdy se mu nic nestalo. A klukům taky ne.
Bude v pořádku.
Jdi si lehnout.
Nádrž. Je dost velká. Taková exploze.
Řídicí nádrž 71 má 100 kubických metrů.
110.
To bude stačit. Určitě.
Je pryč.
Viděl jsem to.
Díval jsem se do jádra.
A spustil jsi tyče, nebo ne?
Vemte ho na ošetřovnu.
Toptunov! Odveď ho!
-Kde je Kudrjavcev? -Padl.
Zdravotníka! Je tady?!
-Blouzní. -Ten obličej.
Praskly trubky chlazení.
Chladicí voda je mírně kontaminovaná.
Bude v pořádku. Byly horší případy.
Telefony ven jsou v pořádku?
Akimov!
Zavolej denní směnu.
Ale když...
Musíme posílat vodu k jádru.
Potřebujeme elektrikáře, mechaniky, prostě lidi.
Kolikrát to mám říkat?
Teď jdu do administrativní budovy.
Zavolat Brjuchanovovi. A Fominovi.
Budou chtít úplné hlášení.
Podívej, nevím, jestli ti můžu pomoct.
Ale rozhodně ti můžu zavařit.
Zavolej denní směnu, soudruhu Akimove.
Ano. Soudruhu Ďatlove.
Jde vám to dobře.
Zvedněte ji.
Tahle možná za hodinu.
A tahle až ráno.
Jak to vypadá dole?
-Klid. -Jako vždy.
Touhle dobou jenom děti.
Víte, že jednou jsem nespal dva dny?
Začalo mi rodit 10 žen najednou.
-Už jsem vám to někdy říkal? -Ano.
Teď vás chvíli nebudu potřebovat.
Jestli chcete, lehněte si v odpočívárně.
Od požáru nikoho nepřivezli.
-Od požáru? -V elektrárně.
Tak to asi není zlé.
Máme dost jódu?
Jódu.
-Myslíte dezinfekce? -Ne. Pilulek.
Je v nemocnici zásoba jódových pilulek?
Jódové pilulky? Na co jódové pilulky?
Haló?
Kdo ještě o tom ví?
Volal jsi Fominovi?
Ale jistě, zavolej mu. Když nespím já, nespí ani on.
Ať je příčina jakákoli, důležité je, abychom ty ani já...
Závada při bezpečnostní zkoušce?
Situaci máme pod kontrolou.
Pod kontrolou? Mít pod kontrolou vypadá jinak.
Mlč, Fomine.
Musím informovat ústřední výbor. Uvědomujete si to?
Mám vzít telefon a říct Marjinovi, nebo bůh chraň Frolyševovi,
že mi hoří elektrárna?
Nikdo tě z toho neviní, soudruhu řediteli.
Jistě, že mě nikdo neviní.
Jak to může být moje vina? Spal jsem!
Řekněte mi, co se stalo. Rychle!
Dělali jsme zkoušku podle souhlasu inženýra Fomina.
Vedoucí směny Akimov a inženýr Toptunov
měli technické potíže,
což vedlo k nahromadění vodíku v nádrži řídicího systému.
Bohužel začala hořet,
poškodila zařízení a zapálila střechu.
Nádrž je velká.
Je to jediné logické vysvětlení.
Jistě, náměstek šéfinženýr Ďatlov
na test přímo dohlížel, takže to musí vědět.
Nádrž s vodíkem, oheň.
Reaktor?
Činíme opatření pro stálý průtok vody jádrem.
-A co radiace? -Tady dole samozřejmě nic není.
Ale v budově reaktoru je údajně 3,6 rentgenu za hodinu.
Tak to není dobře. Ale nic hrozného.
Vůbec ne. Z chladicí vody, bych řekl.
Musíme zkrátit směny na 6 hodin. Ale jinak...
Dozimetristé to budou pravidelně kontrolovat.
Dejte jim dobrý dozimetr. Ten z trezoru.
Dobrá. Zavolám Marjinovi.
Musí vzbudit místní výkonný výbor.
Začnou jim chodit rozkazy.
Tumáš.
Vážně?
Proč to má takovou barvu?
To bude palivo.
"To bude palivo"?
Co ty o tom víš? Vytíráš podlahy na nádraží.
V elektrárně dělá kamarád Jurij. Prý je studená.
Nikde plyn, oheň. Jen atomy.
Jurij říká, že se jenom nesmí chodit k palivu.
A když jo, pak každé 4 hodiny panáka vodky.
-Není Jurij instalatér? -V atomové elektrárně.
-Ale je to krása. -Je.
Máš cigaretu?
Potřebuješ pomoct?
Je konec.
Odtud jsme udělali, co se dalo.
Teď se musíme dostat na střechu.
Vasiliji.
Už to zavři.
To stačí, soudruzi.
Pojďte, hoši.
Vasiliji, tudy, až nahoru.
Úplně nahoru, kam to půjde.
Jdeme!
Jo, tak jdeme.
A co pomocné?
Pumpy nejdou. Elektrika nejde.
Jádro?
Tam jsem nebyl. A nepůjdu.
-Měli bychom si přiznat... -Ne.
Musíme dostat k jádru vodu, jinak se roztaví.
-Musíme otevřít ventily. -Sašo...
Co chceš, Borisi? Jestli je to tak, jsme mrtví.
Umře milión lidí. To bys chtěl slyšet?
Ventily musíme otevřít ručně.
Ručně? Víš, kolik jich je?
Při tom počtu by nám to trvalo hodiny.
-Tak nám pomoz. -Pomoct s čím?
Pumpovat vodu do díry? Nic tam není.
Leonide, já tě prosím.
-Až budeme pryč, hlídej panel. -Nefunguje.
Tak ho hlídej!
Asi už víme, proč nás volali dřív.
Už někdo řekl, co se stalo?
Dělali bezpečnostní zkoušku turbín
a vybuchla nádrž řídicího systému.
Mně se to taky nezdá.
Co nějaká sabotáž? Bomba?
Sitnikov! Brjuchanov chce, ať si vezmeme lepší dozimetr.
Ale je v trezoru a nemůžeme najít klíč.
Je v budově 2.
Pojď se mnou.
Pánové, vítám vás. Posaďte se, místa je dost.
Omlouvám se za tak pozdní hodinu.
Ale ujišťuji vás, že tady jsme v bezpečí.
Kryt jsme stavěli, aby odolal jaderné bombě Američanů,
takže nám bude dobře.
Jak vidíte, nastala nám nehoda.
Selhala velká řídicí nádrž,
poškodila se budova reaktoru 4 a vznikl požár.
Mluvil jsem přímo s náměstkem tajemníka Marjinem.
Marjin mluvil s náměstkem vedoucího Frolyševem.
Frolyšev s členem ústředního výboru Dolgichem
a Dolgich s generálním tajemníkem Gorbačovem.
Takže...
Jelikož si ústřední výbor velice váží
práce výkonného výboru v Pripjati,
požádali mě, abych vás informoval o nastalé situaci.
Tak... Za prvé: nehoda je vcelku pod kontrolou.
Za druhé: jelikož úsilí sovětského jaderného průmyslu
je považováno za státní tajemství,
je důležité, abychom zajistili,
že událost nebude mít nepříznivé následky.
Abychom předešli panice, ústřední výbor nařídil
vyslat do Pripjati oddíl vojenské policie.
Jak je ten oddíl velký?
Dva až čtyři tisíce mužů.
A co se tu opravdu děje? Je to nebezpečné?
Je tu mírná radiace, ale je omezena na elektrárnu.
-Ne, není. -Prosím?
Viděli jste venku zvracet lidi. Viděli jste popálené.
Je tu víc radiace, než říkají.
Máme tu manželky. Máme tu děti.
Musíme město evakuovat.
Pánové, prosím! Prosím!
Mám tu ženu.
Myslíte, že bych ji nechal v Pripjati,
kdyby tu nebylo bezpečno?
Brjuchanove, svítí tu vzduch.
Čerenkovův jev. Naprosto normální,
nastává i při minimální radiaci.
Kolik z vás ví, jak se to tu jmenuje?
Říkáme tomu "Černobyl". Jistě.
Ale skutečný název?
Jaderná elektrárna Vladimíra Iljiče Lenina.
Správně.
Vladimír Iljič Lenin.
Jak by byl na vás dnes v noci hrdý?
Zvlášť na vás, mladíku. Na tom, jak vám záleží na lidech.
Není to snad hlavní účel státního aparátu?
Někdy zapomeneme.
Někdy podlehneme strachu.
Ale naše víra v sovětský socialismus
se vždy vyplatí.
Stát nám říká, že situace není nebezpečná.
Věřte, soudruzi.
Stát říká, abychom zabránili panice. Slyšíte?
Je to tak,
že až lidé uvidí policii, dostanou strach.
Ale já vím, že když lidé kladou otázky,
které nejsou v jejich nejlepším zájmu,
mělo by se jim říct, aby se starali o svou práci.
A záležitosti státu aby nechali státu.
Uzavřeme město.
Nikdo neodejde.
Přerušíme telefony.
Zastavíme šíření informací.
Zabráníme tak lidem v ničení plodů
jejich vlastní práce.
Ano, soudruzi. Za to, co dnes v noci uděláme, budeme odměněni.
Teď můžeme zazářit.
Děkuji.
Soudruhu šéfinženýre...
Tak co?
Poslal jsem dozimetristy do budovy reaktoru.
Měli velký dozimetr z trezoru,
ten, co má rozsah do 1000 rentgenů.
Kolik naměřili?
Nenaměřili nic.
Jak ho zapnuli, shořel jim.
-Normální. -Vidíte? Tak to dělá Moskva.
Pošle vybavení na hovno, a pak se diví, že to nejde.
Sehnali jsme jiný dozimetr. Od vojenských hasičů.
Měří sice jen do 200 rentgenů, ale pořád lepší než ty malé.
A co?
Úplně nahoře. 200 rentgenů.
-Co to na nás hraješ? -Ne, já...
Řekl jsem mu, ať to změří víckrát.
Je z nich nejlepší.
Jen další špatný měřák. Marníš náš čas.
Měřák jsem prověřil na etalonu.
Co je to s tebou? Jak můžeš mít takovou hodnotu
z vody, která vytekla z děravé nádrže?
To nejde.
Tak co to do prdele žvaníš?
Já...
Obešel jsem budovu 4 zvenku.
Podle mě je na zemi grafit. V té suti.
Grafit jsi neviděl.
-Viděl. -Neviděl.
Neviděl jsi ho! Protože tam není!
Chceš tím říct, že jádro...
Co? Vybuchlo?
Ano.
Sitnikove.
Jsi jaderný inženýr. Jako já.
Tak mi řekni, jak by mohl reaktor RBMK vybuchnout.
Ne se roztavit. Vybuchnout. To bych rád věděl.
Nemůžu.
Jsi hlupák?
Ne.
-Tak proč nemůžeš? -Já...
Nevím, jak by mohl vybuchnout.
-Ale vybuchl. -Tak dost!
Půjdu na střechu ventilace.
Odtamtud je vidět do reaktoru v budově 4.
Podívám se na to na vlastní oči.
Promiňte.
Stráž! Stráž!
Vemte ho na ošetřovnu. Do nemocnice. Co bude potřeba.
Chladicí voda. Jsi tu celou noc.
Tak jdi.
Co?
Jdi na střechu ventilace a ohlas, co vidíš.
Ne!
Ne, to neudělám.
Ale uděláš.
Nic to není. Uvidíš.
Jen jdi.
Tak jo.
Začneme.
Leonide.
Úplně, ano?
Úplně otevřít.
Promiň.
Nemáš se za co omlouvat.
Jak říkám, chybu jsme neudělali.
Ale udělali.
Haló?
-Valerij Legasov? -Ano?
Jste Legasov, první náměstek ředitele
Kurčatovova institutu pro jadernou energii?
-Ano. S kým mluvím? -Tady Boris Ščerbina.
Náměstek předsedy rady ministrů
a ředitel správy paliv a energie.
V černobylské jaderné elektrárně došlo k nehodě.
-Je to vážné? -Panika není nutná.
Nastal požár. Je téměř uhašen.
Vybuchla nádrž řídicího systému.
Nádrž řídicího systému? A jádro?
Nařídili jsme, aby k němu neustále čerpali vodu.
-Ano, jistě. Kontaminace? -Mírná.
Ředitel elektrárny Brjuchanov hlásí 3,6 rentgenu za hodinu.
To je opravdu hodně. Mělo by se evakuovat...
Vy jste odborník na reaktory RBMK, že?
Ano, studoval jsem...
Generální tajemník Gorbačov jmenoval komisi
pro řešení nehody. Jste jejím členem.
Sejdeme se ve dvě odpoledne.
Tak pozdě? Promiňte, ale vzhledem k tak velké radiaci...
Legasove. V komisi jste, abyste odpovídal na otázky
o funkci reaktoru RBMK, kdyby se objevily.
Nic jiného. Zejména ne o politice.
-Rozumíte tomu? -Ano, jistě. Nechtěl jsem...
České titulky Vladimír Fuksa SDI Media ČR 2019
www.Titulky.com