Zaútočili na banku.
Útočí na banku!
Neprodyšně uzavřít budovu!
Opakuji, uzavřít budovu!
Červený protokol, zapečetit banku. Opakuji,
uzavřít vchody do banky
a všichni navléct vesty. Všichni!
A Španělská banka bude neprodyšně uzavřená.
Překlad: Mejsy
LA CASA DE PAPEL S03E03 48 metrů pod zemí
I když bude budova uzavřená,
je moc velká, Profesore.
Hodně oken, málo lidí.
Nemůžeme to ubránit celé.
Dobrý postřeh, Helsinky.
Výborný postřeh, ale…
tato budova
má svoje tajemství.
Toto je část Španělské banky, která nás zajímá.
Celá konstrukce je obehnaná betonovými zdmi
a ocelovými deskami o tloušťce víc jak 180 centimetrů.
Zvenku
je to skutečný trezor.
Ale zevnitř je to nedobytná pevnost.
Jakmile se aktivuje červený protokol, nikdo,
nikdo se hodinu nedostane ven ani dovnitř.
A to je doba, kterou máme k dispozici, abychom si opatřili klíčový prvek
pro druhou fázi našeho plánu.
Jaký prvek?
Guvernér Španělské banky
bude ve své kanceláři,
ve společnosti svých pěti osobních strážců,
kteří nemají moc smysl pro humor.
Říkám tomu Dům hrůzy.
Každý ví, že se děje něco divného
a že na něj něco vybafne
ale nikomu není jasné odkud to přiletí.
Pane guvernére, jsem poručice Lorenzová.
Musíte jít s námi.
Naše obrněné vozidlo je připravené co nejdřív vás evakuovat.
Díky, Amando.
Momentálně toto místo nemůžu opustit.
Pane.
Je to přímý rozkaz generála Salase Núňeze.
- Od náčelníka generálního štábu, - Ne, rozkaz jsem přijal,
ale neuposlechnu ho.
Neopustím banku, dokud se nedostane ven poslední zaměstnanec.
Takže jestli mě chcete hlídat,
jediné, co můžete dělat, je sednout si a čekat.
Nedáte si kávu?
Amando, prosím vás.
Pojďte dál.
V tu chvíli jsem se ptala sama sebe, na co asi myslí Nairobi.
Já jsem měla v hlavě jen jednu myšlenku:
vytáhnout pistoli a rozpoutat peklo.
Odpočiňte si.
A posaďte se.
Smím se vás zeptat, ve kterém pluku sloužíte?
U ženijního praporu výsadkové divize,
BRIPACu.
Šestá brigáda.
Odminovací mise na Mali, v Libanonu,
v Afghánistánu.
Bylo tam pět členů ochranky.
Každá jsme měly dvě pistole,
takže jsme každá mohly vyřadit z boje dva muže.
Ale jeden byl navíc.
Velmi nebezpečná práce.
Mimochodem, jak se deaktivuje nášlapná mina?
Přijde na to.
Existují nejrůznější typy min,
a každý typ má velmi rozdílný spouštěcí mechanismus.
Jsou to Green Parrots, motýlci, PMF1…
Některé se aktivují stejnými úkony,
kterým se jiné zneškodní.
Některé explodují při pohybu.
Některé,
když je otevřete.
Dokonce jsou takové,
které vybouchnou, jen se k nim přiblížíte.
Můžu jít na záchod?
Ovšem. Můžete použít můj.
S dovolením.
Amando, prosím vás.
Támhle.
Ale nejhorší jsou ruské.
Profesor nás připravil na jakoukoli eventualitu.
Ale buďme upřímní.
Jedna věc byla teorie.
A druhá praxe.
Pohyb, dělejte, dělejte!
Rychle!
Tady budete v bezpečí.
Mezi literáty a básníky se není čeho obávat.
Nebojte se.
Zvedněte ruce.
Honem, takhle, jako při přepadení.
Dělejte.
Dobře.
Dámy a pánové,
moje jméno je Palermo.
Mám pro vás dvě zprávy.
Dobrou a špatnou.
Ta špatná je, že Španělská banka byla přepadena.
A ta dobrá…
Útočníci jsme my, vážení!
Zachovejte klid!
Klid!
Všichni zachovejte klid!
VP-13.
VP-13?
Mají elektronický spouštěcí mechanismus, který se ovládá seismickým senzorem.
Dotknete se jich…
a jste v prdeli.
Afghánistán jich byl plný.
Vidím, že vás dobře připravují.
Guvernére, nehýbejte se.
Je vám dobře, poručice?
Poručice!
Bum!
Pane guvernére…
Teď musíte jít s námi.
Vstaňte!
Ke mě!
Co to děláte?
Ani hnout.
Odhoď zbraně!
Ani hnout.
Tak už to chápeš.
Zdá se, že to není jednoduché ani pro jednoho z nás.
Co kdybychom vyhlásili remízu?
Kde sakra vidíš, že je to remíza?
Ty guvernéra nezastřelíš,
ale já tuhle mrchu oddělám.
Oddělám ji.
Gandío!
Pusť tu dívku!
Uklidněte se, Amando, nic se neděje.
Všechno je v pořádku.
- Gandío, pusť tu dívku. - Ne.
Nechci tu žádné zraněné. Je to rozkaz.
Gandío, pusť tu dívku!
Půjdu s nimi.
A nechci, abyste něco dělali.
To je ono.
Nevím, o co se snažíte, ale odtud se nedá nijak utéct.
Tak tu zůstaneme.
Pal!
Kurva!
Do hajzlu!
Kurva!
Co to sakra bylo?
Kurva! Tak dobře…
Co to děláš?
Jdou dolů. Musíme nahoru.
- Jedeme dolů. - Proč jedeme dolů?
Jestli tu zůstaneme, provrtají nás jak řešeto. Radši vystoupíme.
Tak jo, čeká vás gratis Tokio style.
Začíná mejdan.
Od této chvíle jste součástí naší báječné rodiny rukojmích.
Prožijeme několik dní v absolutním odloučení.
Takže si prosím nasaďte masky.
Nasaďte si kurva ty masky! Dělejte!
Aby nikdo nepodlehl pokušení stát se hrdinou,
odevzdejte svoje mobilní telefony tady mému kolegovi Denverovi.
Uděláme to takhle.
Každý, kdo je rodič, ať zvedne ruku.
Fajn.
Vaše telefony označíme červeně
a budete si moci jednou denně zavolat.
Kdes to sebral, magore?
To říkám já, protože zodpovídám za rukojmí.
Absolvovals nějakej kurs?
Seš táta roku?
Všichni vyndejte svoje mobily. Teď!
Tahle bílá jahoda?
Opravdu, seš trochu snob, Tokio.
Je roztomilý. Jak se vlastně jmenuje?
To ti poví jeho táta.
Cincinnati.
Ne, ne, ne!
Musím přiznat, že tady, moje životní láska,
ho chtěla pojmenovat Cynthia, když si myslela, že to bude holčička.
Ale…
Na ultrazvuku to nebylo moc jasné.
- Jak to? - Dělali mi ho jen poprvé.
Kde jsi byla poprvé? Pamatuješ si to?
- Ano. - Na klinice na Sulavao.
- Na Sulawesi. - Sulawesi.
- Dobře.
Vypadalo to tam jako podřadná opravna motorek.
Kristepane.
Takže jednou a nikdy víc.
Mně vytahovali kulku v opravně traktorů, za války.
- To jsi mi nikdy nevyprávěl, lásko. - Ano.
- Odkud? - Ze zadku. Chceš to vidět?
- Ne. - Ne!
Ne, ukaž jim mazlíčka, Helsi, no tak.
- Ne. - Představíme jim mazlíka.
- Co? - Zůstane to v rodině.
Tak dobře, fajn. Mám…
Ne, ne, ne!
Nedívej se!
Co to děláš?
Páni!
- Umí mluvit. - Hej, kámo,
nechceš, abych ti toho medvídka vycvičil?
Ve výcviku zvířátek jsem dobrý.
Chtěli jste raději holčičku nebo chlapečka, Mónico?
Bylo nám to jedno.
Nezáleželo na tom. Jakmile se staneš rodičem, miluješ ho.
Je jedno, jestli je to kluk nebo holka.
Je to kluk.
Cože?
Kluk?
Je to kluk.
Je to kluk!
Kluk! Kluk!
Je to kluk! Kluk!
Kluk, kluk!
Kluk!
Je to kluk!
Kluk! Kluk!
- Co mám říkat? Byl jsem štastnej. - Je to kluk!
Celá vesnice ho slyšela, jak křičí: "Je to kluk!"
Jo, přesně tak. A právě proto vznikl ze Cynthie…
Cinti…
Cinci-nati. Cincinnati.
To je logický, lásko.
Naprosto logický.
Naprosto logický, protože má jméno města.
Jako celá rodina.
Jako tahle.
Cincinnati.
Nebo ne?
Všechno je v pořádku, miláčku. Můj chlapečku.
- Na Cincinnatiho. - Na něj!
- Na zdraví! - Na zdraví.
Na nás všechny!
No tak.
Lidi.
Chci vám poděkovat za všechno, co děláte.
Svým i Ríovým jménem.
- Díky. - Na Ría!
Na Ría! Na zdraví!
- Na zdraví. - Na zdraví.
Tokio, všechno to děláme nejen kvůli Ríovi,
ale taky kvůli nám všem.
V tuto chvíli si myslí, že můžou jen vyhrát.
Pronásledují nás jako psi a chtějí nás vyštvat z našich doupat
mučením, porušováním lidských práv, je jim to jedno.
Jestli se budeme schovávat jako zbabělé krysy,
znovu na nás udeří,
na jednoho po druhém.
Existuje jen jeden způsob, jak tomu zabránit.
A to postavit se jim.
Poslouchejte.
Ve světě
se všechno řídí jednoduchou vyvážeností a to mezi
tím, co můžeš získat
a tím, co můžeš ztratit.
V této chvíli
si myslí, že nemají vůbec co ztratit.
A ten, kdo si myslí, že nemá co ztratit,
roste a je silnější.
Dobře.
Takže my
jim dokážeme,
že je toho hodně,
co můžou ztratit.
A co guvernér?
Kde je?
Palermo!
Máme problém.
Tokio.
Neboj se.
- Tokio. - Uklidni se.
Na tři, vystřel a k zemi.
Raz…
Dva…
Odhoďte zbraně, krysy!
Dámy a pánové, dovolte, abych se představil.
Jmenuju se Palermo a velím tomuto přepadení.
Takže moc vás prosím miřte na mou hruď. Jsem nejcennější terč.
Na ni!
Na ni.
Výborně.
Máme pár vteřin, než to začne,
co kdybychom probrali anatomii, co vy na to?
Člověk má dvě oči
a na rozdíl od chameleóna
jsou pevně usazeny v přední části obličeje.
To je pro vás v nadcházející přestřelce nevýhoda, nemyslíte?
Vystřel a obě ženský jsou mrtvý.
Mluvím konkrétně s tebou, Gandío.
S tebou, co chodíš každou neděli na střelnici,
co si kupuješ časopisy o zbraních.
Celej svůj podělanej život čekáš na tenhle okamžik,
aby se z tebe stal hrdina.
Doporučuju ti,
abys myslel víc na Marisu,
aby sis představil andělskou tvářičku svého syna Juanita,
a abys pěkně pomaloučku odložil tu zbraň, parchante.
Dobře.
Tak jo.
V tu chvíli si Profesor uvědomil,
že toto přepadení se bude hodně lišit
od útoku na Státní tiskárnu peněz a cenin.
Tento plán nepocházel z jeho hlavy,
ani neměl dost času, aby ho přijal za vlastní.
Kdyby měl tlačítko přetočit zpět, byl by ho v tu chvíli zmáčkl.
Ale neměl ho.
Jsi v pořádku?
Řekni něco!
Jsi v pořádku?
Zkontroluj Palerma!
Podle Profesorových pokynů jsme stříleli do neprůstřelných vest,
- Pomozte Palermovi! - Ale udělali jsme to pozdě.
Prober se! Prober se! Kde je guvernér?
Musíme ho odtud dostat. Najdi nosítka!
Všechno je v hajzlu!
Má oči plné skla!
Panebože!
Pomoz mi!
Z cesty!
Všichni ke zdi!
Pohyb!
Dělejte, honem, rychle!
Honem, honem!
Pohyb!
- Už jsme tam, už to skoro je. - Opatrně.
Neboj se.
Analgetika!
Uklidni se. Sundám ti to, ano? Pomalu.
Pomalu, opatrně.
Výborně.
Výborně. Teď otevři oči. Pomalu.
No tak.
Výborně.
Nedokážu je udržet dlouho otevřené, nedokážu to.
Vidíš něco?
Nevidím ani hovno. Co se děje?
Já se na to vyseru.
Fajn, fajn.
Vidíš světlo?
Jako kdybych byl na stadionu Maracaná.
Říká ti to něco? Co je, hraješ si na očařku, Tokio?
Tokio, potřebuje očního lékaře!
Musíme zavolat Profesorovi.
Vidím sklo.
Stockholme. Lékárničku číslo čtyři.
- Tu chirurgickou. Hned! - Už jdu.
Pospěš, honem.
- Co hodláš dělat, Tokio? - Vytáhnu ti to.
- Ano? Opravdu? A jak? - Pinzetou.
Já bych se ho nedotýkal ani klackem.
Zavoláme Profesorovi, pustíme tři rukojmí
- a za to dovnitř pošlou očaře. - Denvere!
- Drž hubu a vypadni! - Dobře, dobře.
Poslouchej mě, Palermo.
Mám jistější ruku než švýcarský hodinář, jasný?
A to sklo ti vytáhnu.
Víš, proč se při operacích očí používá laser?
- Ano. - Kvůli nepodstatné maličkosti.
Kvůli přesnosti. Při očních operacích se vyžaduje přesnost na mikrometry.
Pozorně se dívej, Denvere.
Tady slečna Tokio chce použít stejnou pinzetu,
kterou si depiluje amazonský prales, co má tam dole.
Prosím vás!
To je směšné!
Zopakuj, cos řekl.
Zopakuj mi to!
To byla sranda.
Určitě tam dole máš hedvábnou broskvičku.
Řekni: "Už nikdy
nebudu mluvit o kundách svých parťaček."
Už nikdy nebudu mluvit o kundách svých parťaček.
Nerozumím ti.
- Už nikdy nebudu mluvit o tvý frndě. - Skvělý, Palermo.
Jsme ti k službám.
Dobře. O moje oči se postaráme později.
- Denvere, na mou pravou stranu. - Co se děje?
Podej mi ruku.
Budeš můj zástupce.
- Chceš, abych ti dělal vodiče? - Ticho.
- Tokio! - Co?
Pod sebou máme 14 tun oceli. Řekni mi, že Nairobi je s Bogotou.
Přesně tak.
Jdeme.
Hej, co to děláš?
Uvážeš nás jako psy?
Ne, drahoušku.
Jsme tady jedna rodina, kdyby se ti chtělo čůrat.
Zabiju tě.
Guvernére, s dovolením.
Tohle vám pohlídám já.
Věnujte mi chvilku pozornosti, prosím.
Rozmístili jsme tu 460 kilo výbušnin.
Na dveře, do oken,
do všech vchodů i východů, takže jestli chce někdo utéct…
Bum!
Unikne po kouscích.
Nestojí to za to.
Jsme nuceni tady zůstat společně několik dní,
ale během té doby,
my
vás budeme chránit.
A vy budete chránit nás.
Nádhera.
A teď kdo chce, si může sundat masku.
Teď!
Jak se cítíte?
Jak se vám vede?
Takže nyní, když se všichni navzájem vidíme,
představuji vám pana Bogotu,
který si vybere čtyři dobrovolníky.
Jmenuji se Bogotá a jsem tady, abych odvedl těžkou práci.
Budeme makat při teplotě 65° Celsia.
Bude tam vedro jako v zatraceným krematoriu.
Směny budeme mít po 12, 14, 16 nebo 24 hodinách.
Po tolika, kolik vydržíte.
Kdo sebere odvahu?
Jméno!
Agustín.
- Agustín Montero. - Co tady děláte?
Já jsem…
…měnil jsem valuty.
Krok vpřed.
Gratuluju, jste první dobrovolník.
Další.
Miguel Fernández Talanilla, z Totany v Murcii.
- Výborně. - Co děláš, Migueli?
Jsem stážista v Oddělení provozu systémů.
Informatik.
- Nevyhovuje. - Nevyhovuje, další!
Jméno a co tu děláte.
Alfonso.
Mám… Měl jsem schůzku na Oddělení veřejného dluhu.
Krok vpřed. Gratuluju, jste druhý dobrovolník. Další!
- Jméno a co tady děláte. - Amanda. Jsem guvernérova sekretářka.
Nevyhovuje. Další!
Jméno!
Matías Cao.
Vyhovuje. Krok vpřed.
- Ne, madam. - Neříkejte mi "madam".
Krok vpřed, jste další dobrovolník.
Nejsem dobrovolník.
To se ještě uvidí. Vidíš tenhle prst?
Tento prst ukazuje na dobrovolníky.
a ukazuje na tebe znovu a znovu.
Buď tak laskav a udělej krok vpřed, seš dobrovolník.
Madam, nejsem dobrovolník.
- Jak jsi říkal, že se jmenuješ? - Matías Cao.
Jak?
Matías Cao.
Výborně, Matíasi Cao.
Teď půjdeš kurva se mnou.
Jdeme. Pohyb!
Dělejte!
Do výtahu!
Stát!
Dovnitř!
Vysvětlíš mi to?
Seš debil?
Co to mělo kurva znamenat, že nejsi dobrovolník?
Aby to bylo uvěřitelnější.
Co teďka seš? Zasranej Anthony Hopkins?
Musel jsem vypadat jako rukojmí, ne?
Neser mě. Od producentů "Půjdeš se mnou okamžitě kurva hned teď",
v hlavní roli předáka herec a kovář. Již brzy ve vašich dílnách. Co?
Myslím, že jsem to zvládl skvěle. Velmi hladce, opravdově.
Já ti velmi hladce jednu vrazím.
Šest let.
Šest let pracuju s tímhle volem
a šestkrát jsem mu chtěl strčit hlavu mezi dva vagony.
Miláčkové moji.
V příštích minutách
budou v sázce vaše koule.
Sergio!
Blíží se CNI.
Napíchni je.
Plukovníku Tamayo.
Inspektore.
- Přesný čas výbuchu? - 12:04.
Po tom došlo k přestřelce a navíc všude jsou výbušniny.
- Jak odpálili nálože? - To ještě nevíme.
Plastická trhavina. RDX. Dokonale provedené.
Blufují.
Nezdá se, že blufují, plukovníku.
Výbušniny jsou na fasádě, na střeše, uvnitř…
Nastudoval jsem si je. Nevyhodí do vzduchu Španělskou banku.
Se vší úctou, ti lidé jsou schopni čehokoli.
Vychčím se tam venku a nic se nestane, Ángeli. Je to chátra.
- Poslouchejte mě, plukovníku. - Prosím!
Alfonso.
- Jak ti je? - Jsem totálně vyřízený, Luisi.
Nemůžu.
Lituju, vem si to na starost ty.
Neboj se.
Odpočiň si.
Luisi.
Zavolej jí.
Poslal jsem ji vyslýchat Aníbala Cortése.
Zavolej jí.
Pánové,
už se všichni navzájem známe.
Jsem plukovník Tamayo z rozvědky a přebírám velení této operace.
Za prvé tu chci mít královnu všech mrch.
Zavolejte Alicia Sierrové.
Okamžitě mě s ní spojte.
Dělejte, do práce.
Najděte inspektorku Sierrovou.
To je ona.
Inspektorko Sierrová, máte hovor od plukovníka Tamaya.
Haló.
Alicio, tady Tamayo.
Vytáhla si z něj něco?
Neví nic, co by nám k něčemu bylo, Luisi.
Vezmi ho za maminkou, ať mu uvaří polívčičku.
Nějak mi mezi tím povídáním a drogami zvadl.
P osaď ho do letadla a přileť s ním do Madridu.
Máš tady práci.
Zapoj mě do hry, Luisi.
Řekni, že chceš, abych dostala toho zasranýho pastýře
a jeho stádečko z banky.
Přesně tak.
Sakra.
Radostí mi praskne voda.
Jsem poněkud nesvůj,
když ti před veškerou tou krásou
chci svěřit něco trochu nepříjemného.
Diagnostikovali mi stejnou nemoc, jako měla máma.
Jak dlouho?
Tři roky.
Minimálně. Víš, jak doktoři rádi přehání.
Nakonec to bude třeba šest.
Nebo sedm.
Stejně jako život toulavé kočky.
Andrési, poslyš, Andrési…
Všechno zrušíme a najdeme léčbu v cizině.
Za prvé je to nevyléčitelné.
A za druhé mnohem víc si užiju loupež.
Chceš riskovat, že čas, co ti zbývá, strávíš za mřížemi?
Kdyby ti malíř řekl, že mu zbývají tři roky života
žádal bys ho, aby přestal malovat?
Andrési, prosím tě.
Podívej.
Prosil bys Michelangela, aby přestal tesat svého Davida?
Ne, jistěže ne.
Řekl bys mu:
"Forza, Michelangelo!
Dál si ztvárňuj vášeň."
Malíři nebo básníkovi? To je totéž.
"Pánové,
nadále pěstujte krásu."
A ta loupež, Sergio,
je obhajoba krásy.
Je to naše mistrovské dílo.
Šestnáct minut
a 15 sekund.
Šestnáct minut
a 15 sekund.
Tak to je.
Jakmile se dotknete těchto dveří,
trezor se začne plnit vodou.
Šestnáct minut a 15 sekund,
aby se voda dostala až sem.
Buď za tu dobu uděláme otvor
a svaříme propojovací trubky,
nebo tak jak tak
půjdeme všichni sedět
pro nic za nic.
Kvůli rozbitým dveřím.
Ale to se nám…
nám se to…
nám se to nestane.
Nám se to nestane, protože… Bogoto.
Jací jsme?
Zatraceně nejlepší.
Kdo jsme?
Nejlepší borci.
Ne, ne. Takhle ne.
Tak se dveře o 14 tunách roztavit nedají. Takhle ne.
Kdo jsme?
Kurva nejlepší.
Kdo jsme?
Kurva nejlepší borci.
Jací jsme?
Zatraceně nejlepší borci.
Teď, zvednout autogeny!
To, co tady vidíte, nejsou dveře.
Je to máslo.
A vy
vy ho rozpustíte.
Přepuštěné máslo! Na místa!
No tak, Sergio.
Nezlob se. Přemýšlej.
Přemýšlej, to ty umíš.
Vzlétni se mnou trochu.
14tunové ocelové dveře.
A před nimi
nejlepší taviči kovů na světě.
Připraveni?
Bim-bam, bim-bam, bim-bam...
Teď!
Jakmile se dotkneme dveří, dovnitř začne pronikat voda.
7 500 litrů za minutu.
Tik-tak, tik-tak, tik-tak!
Honem, dělejte, rychle!
Nepřestávejte!
Jakmile je plný,
kdybys otevřel dveře,
rozervalo by tě to.
Ale my ty dveře neotevřeme.
Přesně tak.
My do nich uděláme díru.
Beranidlo!
Jeď, jeď, jeď!
Teď!
Potrubí!
Honem, přímo vpřed! Přímo vpřed!
A za těch 16 minut,
které jsou potřeba k naplnění místnosti, si zahrajeme...
na Jacquese-Yvese
Cousteaua.
Raz, dva, tři!
Tlač, tlač!
Hotovo!
Svářeč vstoupí dovnitř, aniž by se ty dveře otevřely.
Tu máš.
OK. Jsme připravení.
Náš osud je tvých rukách.
Nejdřív kyslík! Nejdřív kyslík!
- Máme čas. - Co to kurva děláš?
- Máme čas, sakra! - Co to kurva děláš?
Nasaď si kyslík! Bogoto!
Sakra! Proč? Proč? Vždycky se musí najít nějakej blbej hrdina!
Vždycky se musí najít nějakej blbej zasranej hrdina!
A tam, když každou minutu voda stoupá a stoupá a stoupá,
začne nefalšovaná fantazie nového tisíciletí.
svařování malé dekompresní komory
z obou stran.
A voda stoupá každou minutu.
Není to lepší než film s Jamesem Bondem?
Ani sám James Bond by nedokázal svařit komoru za tak krátkou dobu.
Přesně tak!
Proto najmeme nejlepšího svářeče na světě.
Jestli hladina vody dosáhne až ke sváru
nebo to nebude dokonale hermeticky uzavřené...
Voda by se protlačila těmi trhlinami takovou silou,
že by nám trvalo čtyři nebo pět dní toho muže odtamtud dostat.
Ano, zemřel by.
Zemřel by.
Copak je nějaká loupež bez rizika?
Makejte!
Neztrácejte čas!
Bratříčku, na to teď zkrátka nemysleme.
No tak, no tak! Jedna minutka!
Přidejte mi ještě minutu, sakra.
Kdo by si to dokázal představit?
Kdo?
Jdu dovnitř!
Dekompresní komora.
Jako batyskaf.
A tehdy,
drahý bratře, přijdou... Přijdou bubliny.
Vím, že jsi měl rád dokumenty o oceánech,
takže nyní pro tebe nastane skutečně nádherný okamžik.
Když se vyrovná vztlak...
Bogoto!
Žiješ!
...otočíš se...
...a uvidíš, jak unikají bubliny,
které se třpytí
působením zlatých ingotů
dokud neprasknou o strop.
Máš dojem, že jsi na vesmírné stanici.
Ale ne.
Jsi v trezoru Španělské banky.
Plaveš tam...
Jako bys vstoupil na galeonu potopenu uprostřed oceánu.
Devadesát tun 24karátového zlata.
Co si o tom myslíš?
Že je to to nejhezčí, co jsem kdy slyšel.
Věděl jsem to.
Compay!
Guajira guantanamera
Guantanamera
Guajira guantanamera
Nedejte mi umřít ve tmě,
jako zrádci odejít!
Nedejte mi umřít ve tmě,
jako zrádci odejít!
Dobrý člověk jsem – a proto
v smrti chci tvář k slunci mít.
Tvář k slunci, bratříčku.
Chci zemřít na pláži.
Chci, aby když si soudce přijde vyzvednout moje tělo,
řekl: "Ten parchant".
Guajira guantanamera
Jdeme na to.
Guantanamera
Guajira guantanamera
Tanči se mnou.
Miláčkové, miláčkové moji...
Podívejte, co jsem vám přinesla.
Podívejte, jaké jsem si sehnala náušničky. To jste ještě neviděli, co?
Zlaťoučké, ryzí zlato. Přepuštěné máslo!
To je ono!
Překlad: Mejsy